1-кп/465/659/25
Вирок
Іменем України
03.03.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 року за ч.1 ст.289 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 12.04.2024 у період часу приблизно з 13:46 год. до 16:00 год., перебуваючи поблизу будинку №93 по вул.Кульпарківській у м.Львові, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, незаконно придбав, зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінено) за ціною 5000,00 грн. психотропну речовину, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/114-24/8773-НЗПРАП від 23.04.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - "PVP", масою 1,7653 грама.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальних актах. Показав суду, що 12.04.2024 йому зателефонувала знайома на ім`я ОСОБА_7 та повідомила, що до неї зателефонувала особа на ім`я ОСОБА_8 , якому необхідно придбати психотропну речовину PVP. В подальшому, на банківську картку обвинуваченого надійшли грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., після чого знайома на ім`я ОСОБА_7 вказала йому зробити "закладку" психотропної речовини "PVP" поблизу будинку №93 по вул.Кульпарківській у м.Львові та надіслати відправнику грошових коштів повідомлення із зображенням місцевості та координатами місцезнаходження вказаної "закладки", що він і зробив. Щиро покаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене за попереднього змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, незадовільний стан його здоров`я, що підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста від 11.04.2024, а також те, що обвинувачений відповідно до довідки №2626д від 01.10.2024 року на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до довідки №5251 від 27.09.2024 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є раніше судимим, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначено остаточне покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно.

У зв`язку з наведеним, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку ст. 70 КК України з врахуванням вказаного вироку у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.10.2024 року у справі №463/9708/24 (провадження №1-кс/463/8175/24) застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.12.2024 включно (в межах строків досудового розслідування).

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відтак, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 16.10.2024 та на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16.10.2024 до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Оскільки, судом призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертиз вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів та скасування арештів, накладених ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.05.2024слід вирішити відповідно до ст. 100, 174 КПК України, після завершення кримінального провадження щодо особи, матеріали відносно якої перебувають на розгляді Франківського районного суду м. Львова (справа №465/7744/24, провадження №1-кп/465/474/25).

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 року.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2024 року в частині призначення покарання у вигляді штрафу в ромірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту - 16.10.2024.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів у розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1