Справа № 467/1764/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 05.11.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Миколаївської області, Арбузинського району, с. Воєводське, українки, громадянки України, заміжньої, працюючої дояркою в СТОВ "Промінь", маючої на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом встановлено, що станом на 13.04.2023 року і по теперішній час ОСОБА_4 є фактичним власником мотоциклу марки «MUSSTANG» модель «МТ150-В» 2022 року випуску, номер рами: НОМЕР_1 , що підтверджується договором № 7772-2023-1091 від 16.03.2023 року та видатковою накладною № 7772-2023-1091 від 16.03.2023 року.

У вказаний період, в тому числі 13.04.2023, ОСОБА_4 в усній формі передала право на керування даним мотоциклом своєму неповнолітньому синові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, як мати, про його неповнолітній вік (повних 17 років) та про відсутність у останнього посвідчення водія, тобто права на керування транспортним засобом, чим прямо та умисно порушила вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року (далі - ПДР України), згідно з якими водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

13.04.2023 року близько 20 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , за мовчазної постійно діючої згоди своєї матері ОСОБА_4 , отримав безперешкодний доступ до ключів від мотоциклу марки «MUSSTANG» модель «МТ150-В», 2022 року випуску, номер рами; НОМЕР_1 , сівши за його кермо та увімкнувши двигун, розпочав рух даного транспортного засобу від будинку, де проживає разом з батьками, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

13.04.2023 року близько 20 год. 49 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, керував не зареєстрованим в органах МВС, технічно справним мотоциклом марки «MUSSTANG» модель «МТ150-В», 2022 року випуску, номер рами: НОМЕР_1 , на якому рухався з ввімкненим ближнім світлом фари у темну пору доби в умовах обмеженої видимості, у дощову погоду, по вул. Центральна, с. Воєводське, Первомайського району, Миколаївської області, в напрямку нерегульованого рівнозначного перехрестя з пров. Банківський, с. Воєводське, Первомайського району, Миколаївської області.

В цей же час по пров. Балківському, с. Воєводське, Первомайського району, Миколаївської області, рухався технічно справний мотоцикл марки «VIPER» модель «ZS200A-2», номер шасі: НОМЕР_2 , з ввімкненим ближнім світлом фари під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наближався до рівнозначного нерегульованого перехрестя з вказаною вище вул. Центральна, с. Воєводське, Первомайського району, Миколаївської області та мав намір здійснювати маневр повороту праворуч на вул. Центральна, с. Воєводське, Первомайського району, Миколаївської області.

Під час зближення мотоцикла марки «VIPER» модель «ZS200A-2», номер шасі: НОМЕР_3 та мотоцикла марки «MUSSTANG» модель «МТ150-В», номер рами: НОМЕР_4 до зазначеного вище рівнозначного нерегульованого перехрестя, водій ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом марки «MUSSTANG» модель «MT150-В», номер рами: НОМЕР_1 , діючи з необережністю, а саме кримінальною протиправною недбалістю, проявляючи крайню неуважність до зміни дорожньої обстановки, яка полягала в зобов`язанні дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, тобто у появі іншого транспортного засобу праворуч по відношенню до напрямку його руху, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункту «б» п. 2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4 та п. 16.12 ПДР України, які зобов`язують у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год., а також на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух, внаслідок чого не дав дорогу мотоциклу марки «VIPER» модель «ZS200A-2», номер шасі: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого неповного перелому дистального метафиза лівої великогомілкової кістки, гемартроз лівого гомілково-ступеневого суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Отже, в результаті необережних дій ОСОБА_4 , яка передала право керування власним мотоциклом іншій особі, яка завідомо для неї перебувала у неповнолітньому віці та не мала права на керування транспортним засобом, настали наслідки у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, чого ОСОБА_4 не бажала і не передбачала, хоча в силу свого віку та життєвого досвіду повинна була і могла їх передбачити, оскільки для неї було цілком очевидним, що 11 неповнолітній син не мас достатніх навичок та досвіт, керування транспортних засобів, так як спеціальних курсів підготовки водіїв за участю досвідчених інструкторів не проходив, тому не міг у повній мірі оцінити дорожню обстановку та вжити всіх достатніх заходів для запобігання виникненню дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України - тобто в допущенні до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання законний представник потерпілого ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що вона примирилася із обвинуваченою, та зазначила, що ОСОБА_4 відшкодувала понесені нею збитки як матеріальні, так і моральні, претензій до обвинуваченої вона не має і просить закрити кримінальне провадження.

Неповнолітній потерпілий підтримав заявлене клопотання та не заперечував проти його задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_6 підтримала повністю та просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а також закрити кримінальне провадження, оскільки вона щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, раніше не судима, вперше вчинила нетяжкий злочин, повністю визнала себе винною, повністю відшкодувала потерпілому завдані збитки.

Захисник ОСОБА_7 просив задовольнити заявлене клопотання та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим та щодо закриття кримінального провадження, зазначивши, що наявні підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим та для закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши подане законним представником потерпілого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, законного представника потерпілого, обвинувачену, захисника, дослідивши надані прокурором дані, що характеризують особу обвинуваченої, беручи до уваги ті обставини, що обвинувачена примирилася з потерпілим, збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, повністю відшкодувала та вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, у суду немає підстав вважати, що волевиявлення потерпілого не було вільним, а досягнуте примирення не було реальним, тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 46 КК України і звільнити її від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрити.

Цивільний позов у даному провадженні не заявлявся, питання щодо судових витрат та речових доказів прокурором не ставилось, оскільки такі зафіксовані у іншому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, ч. 2 ст. 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження за № 0000158 від 05.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1