Справа № 462/8104/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1089/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Франківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду Львівської області від 23 жовтня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Залізничного районного суд м. Львова від 23 жовтня 2024 року в задоволенні подання Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання щодо звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 відмовлено.

Згідно ухвали, заступник начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 22.02.2024 року звернулась до суду із поданням про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_7 . Подання мотивує тим, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.03.2022 року засудженому ОСОБА_7 , надано розстрочку виплати несплаченого штрафу, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі 850 грн. на строк 2 місяці, зі сплатою щомісячно в дохід держави по 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., із наданням до 28 числа кожного місяця квитанції про сплату визначеної частини штрафу. ОСОБА_7 не надав Личаківському районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області квитанцію про сплату чергового платежу. Зазначає, що відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Оскільки строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, а тому просить засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор Франківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності за обвинувальним вироком щодо ОСОБА_7 (справа №462/8104/19) скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та винести нову ухвалу, якою подання Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що згідно матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 не ухилявся від виконання вироку та відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення згідно вимоги про судимість та інших матеріалів з дня винесення вказаного вироку з 21.01.2022 немає.

Зазначає, що судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме порушено вимоги ст.80 КК України, яка зазначає, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Частиною 2 ст. 389 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт, у виді арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Із системного аналізу норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 за ч.1 ст. 185 КК України засуджено ОСОБА_7 до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30.12.2021 шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`ять) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 грн. Покарання у виді штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України у розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.03.2022 засудженому ОСОБА_7 , надано розстрочку виплати несплаченого штрафу, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України у розмірі 850 грн. на строк 2 місяці.

ОСОБА_7 не надав Личаківському районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області квитанцію про сплату чергового платежу.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2022 та 11.09.2023 відмовлено в задоволенні подання про заміну несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 , відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.10.2020 у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40».

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Згідно правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 року (справа № 735/1121/20), вирішення питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду щодо ухилення засудженого від сплати штрафу, виходячи з такого.

В матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, про що наголосила і прокурор в суді апеляційної інстанції, чи ухвалення обвинувального вироку, тому колегія суддів вважає, що не має підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 року щодо ОСОБА_7 , факт ухилення від відбування покарання останнім не встановлений вироком суду, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суд м. Львова від 23 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2022 року, за вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3