Справа № 344/757/25
Провадження № 1-кс/344/460/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області підполковник поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000708 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 15.12.2023 приблизно о 16.45 год. водійка ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки BMW Х3, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась зі швидкістю приблизно 118 км/год, що перевищувало максимально допустиму для даної ділянки 90 км/год, автодорогою Н-09 сполученням «Мукачеве-Львів» та наближалась до Т-подібного перехрестя з другорядною дорогою до с. Горохолино, що між населеними пунктами Підгір`я та Старуня Богородчанської територіальної громади Івано-Франківського району. При наближенні до зазначеного перехрестя доріг, водійка ОСОБА_4 проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок не дотримання допустимої швидкості руху, не справилась з керуванням, перетнула лінію розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія), виїхала на смугу зустрічного руху, де вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому ОСОБА_4 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: п.п. 1.2., 1.5., 2.1. а), 2.3. б), д), 10.1., 12.1., 12.6 г), 34.1.1.

У результаті порушення водійкою ОСОБА_4 вказаних Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої на місці події настала смерть пішохода ОСОБА_7 .

15 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події; показами свідків, висновками судово-медичних та інженерно-транспортних експертиз, а також іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених в ньому.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

15 січня 2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України..

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло в період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали слід визначити до 15 березня 2025 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовол ьнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити її залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , в період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 на строк до 15 березня 2025 року включно такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка являється свідком у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 15 березня 2025 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1