16.01.2025
Справа № 331/124/25
Провадження № 1-кп/331/429/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжі у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

з участі:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

1. Короткий зміст клопотання

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 просив призначити справу до розгляду та продовжити щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи під домашнім арештом, був призваний на військову службу за мобілізацією, однак залишив місце несення служби і після оголошення у розшук та до моменту затримання по даному кримінальному провадженню місцезнаходження ОСОБА_3 було невідоме, вказане свідчить про те, що він має низький рівень правосвідомості та з метою уникнення можливого покарання може переховуватись від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вважав обґрунтованими заявлені ризики.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти призначення справи до розгляду, однак вважали, що клопотання прокурора є необґрунтованим, жодні із наведених прокурором ризиків, нічим не підтверджуються, просили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зазначивши, що він наміру ухилятися від суду не виявляє, тому може виконувати покладені на нього обов`язки.

3. Встановлені судом обставини

06 січня 2025 року ухвалою слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Термін дії ухвали закінчується 18 січня 2025 року (включно).

Обвинувальний акт затверджено прокурором 09 січня 2025 року.

Відповідно до супровідного листа виконуючого обов`язки керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 № 52-103-226 вих.25 від 10 січня 2025 року обвинувальний акт скерований до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, призначено підготовче судове засідання.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, такі рішення: 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Необхідно також зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1).

5. Оцінка та мотиви суду

5.1 Щодо призначення справи до судового розгляду

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстави передбачені пунктами 4-8 ч. 1 та ч.2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження відсутні.

Територіальна підсудність провадження визначена правильно.

Судовий розгляд справи належить проводити за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

5.2. Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, обставини якого викладені у змісті обвинувального акту, що, на думку суду, є однією із підстав для застосування запобіжного заходу у розумінні ч.2 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання саме цього запобіжного заходу під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики були встановлені і слідчою суддею під час досудового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, віднесено до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, що дає підстави суду вважати, що залишаючись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Більш того, ОСОБА_3 , у період, коли щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, був призваний на військову службу за мобілізацією, однак, залишив місце несення служби і тривалий час місцезнаходження ОСОБА_3 було невідоме. У зв`язку з чим, слідчою суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане також свідчить на користь вчинення спроб ОСОБА_3 ухилитися від суду.

Крім того, про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_8 , свідчить той факт, що саме через конфліктну ситуацію з обвинуваченим, який вів себе агресивно не лише відносно свідка, яка є його дружиною, а й відносно їх малолітньої доньки, свідок вимушена була викликала правоохоронців.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить той факт, що у ході досудового слідства були встановлені обставини, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на військовій службі, самовільно залишив місце несення служби, чим вчинив нове правопорушення.

6. Висновки суду

Отже, оскільки судом були встановлені ризики можливого переховування від суду, продовження злочинної діяльності та незаконного впливу на свідків, та вони є очевидними, ураховуючи той факт, що стосовно обвинуваченого 06 січня 2025 року слідчою суддею було обрано запобіжний захід без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд доходить висновку про доцільність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, розмір застави визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його майновий та сімейний стан, тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, наявні підстави для покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: м. Запоріжжя, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Отже, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених суддею ризиків, доцільно продовжити щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 184, 194, 314, 315, 316 КПК України,суд

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України на 24 січня 2025 року о 10.15 годин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6 суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд справи належить проводити за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який на утриманні має малолітню доньку, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 15 березня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , №UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 1-кп/331/429/2025, ЄУН № 331/124/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: м. Запоріжжя, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1