Справа №613/282/25 Провадження № 1-кп/613/116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Богодухові клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 03 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2025 року до Богодухівського районного суду Харківської області звернулася прокурор Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, в якому просить: кримінальне провадження №0000486 від 03 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.184 КПК України, у зв`язку з невставноленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000486 від 03 липня 2013 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування, встановлено що 03 липня 2013 року в період часу з 07 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., невстановлені особи шляхом пошкодження запираючого пристрою, таємно проникли до приміщення житлового будинку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки скоїли крадіжку ювелірних виробів із золота та срібла, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинили останній матеріальну шкоду.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , надала покази про те, що 03 липня 2013 року, близько 07 год. 00 хв., вона разом зі своїм чоловіком вийшли з дому та розійшлися по своїм справам. Повернувшись додому, вона виявила проникнення до будинку та крадіжку ювелірних виробів, а саме: 2 золотих ланцюги, 2 золотих хрестики, 2 пари золотих серг та 3 золотих кільця.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , надали покази про те, що про крадіжку ювелірних виробів, що належать ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , їм нічого не відомо, хто міг викрасти вказані ювелірні вироби їм не відомо.

Відповідно до наданих доручень оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України), працівниками оперативного підрозділу проведено подворовий обхід, проведено радіорозвідку, перевірено ПО «Ломбард Капітал» та ПТ «Ломбард Прат «Гранполіс» і компанія», однак встановити осіб причетних до скоєння вказаного злочину не представилось можливим.

В ході досудового розслідування не встановлено жодної особи причетної до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, однак, не встановлено особу, яка скоїла кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не оголошувалося.

Враховуючи, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000486 від 03 липня 2013 року не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився 03 липня 2023 року, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи або злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, прокурор звернулася до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що по кримінальному провадженню були допитані свідки, надавалися доручення, але осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення встановлено не було. Строки давності закінчилися.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, встановив таке.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КК України).

Згідно з п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Пунктом 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

З моменту внесення відомостей до ЄРДР щодо кримінального правопорушення, а саме з 3 липня 2013 року минуло більше 10 років. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказане правопорушення не встановлено.

З наданих прокурором матеріалів кримінального провадження слідує, таке.

03.07.2013 слідчим внесено відомості до ЄРДР за №0000486 про те, що невідомі особи, 03.07.2013 в період часу з 07.00 до 10.00 години, шляхом пошкодження запираючого пристрою, таємно проникли до приміщення будинку домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , звідки скоїли крадіжку ювелірних виробів із золота та срібла, які належать ОСОБА_4 , 1977 р.н., чим спричинили останній матеріальну шкоду (а.с.7)

03.07.2013 першим заступником начальника начальником СВ Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13 надано доручення про проведення досудового розслідування. (а. с. 8)

03.07.2013 зареєстровано рапорт, за змістом якого 03.07.2013 по тел.102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , 1977 р.н., мешканки АДРЕСА_1 про те, що в період часу з 07-00 год. до 10-00 год. невідомі особи пошкодили навісний замок дверей будинку її домоволодіння (а.с.22)

03.07.2013 о/у КМСД Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_14 прийнято заяву ОСОБА_4 за фактом викрадення майна останньої. (а. с. 23)

03.07.2013 було прийнято та зареєстровано заяву ОСОБА_4 (а.с.24)

03.07.2013 було проведено огляд місця події. (а.с.25)

03.07.2013було здійснено виїзд на місце пригоди, де був проведений огляд приміщення будинку розташованого за вищевказаною адресою (а.с.27)

03.07.2013 допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 (а.с.28)

03.07.2013 слідчим СВ надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій та отримано рапорта про його виконання (а. с. 30-32)

05.07.2013 пом. о/у СКР Богодухівського РВ були допитані свідки (а.с.33-37)

04.07.2013 слідчим СВ надано доручення про проведення оперативно-розшукових заходів та отримано рапорта про його виконання (а. с. 38-40)

14.10.2013 слідчим СВ надано доручення про проведення оперативно-розшукових заходів та отримано рапорта про його виконання (а. с. 41-43)

18.04.2014 слідчим СВ надано доручення про проведення оперативно-розшукових заходів та отримано рапорт про його виконання (а. с. 44-45)

22.04.2014 о/у СКР Богодухівського РВ були допитані свідки (а.с.46-47)

01.03.2015 було узгоджено план слідчого-оперативних заходів по розкриттю крадіжки по кримінальному провадженню №0000486, відкритого за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с.48-49)

05.03.2015 слідчим СВ надано доручення про проведення оперативно-розшукових заходів та отримано рапорт про його виконання (а. с. 50-51)

З викладеного вище вбачається, що фактично, в період з 8 березня 2015 року і по дату складання клопотання жодна слідча або процесуальна дія органом досудового розслідування не проводилася, заходи на встановлення особи (осіб) причетної (причетних) до вчинення кримінального правопорушення не вчинялися, останнього разу, майже десять років тому, надавалися лише формальні доручення слідчого, на виконання яких надавалися формальні рапорти про неможливість їх виконати. Також матеріали кримінального провадження не містять відомостей про визнання ОСОБА_4 потерпілою.

Відтак, суд констатує, що належні та ефективні заходи, спрямовані на розкриття вказаного злочину, не були здійснені. Досудове розслідування було неналежним.

Оскільки судом встановлено, що кримінальне провадження фактично не розслідувалося з 2015 року, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак осіб які вчинили злочин не встановлено, не можна, як про це зазначено у клопотанні, оскільки вони взагалі не встановлювалися, що є безумовним порушенням прав та інтересів ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування не використовувалися ефективно, своєчасно та не поверхнево інші повноваження, визначені процесуальним законом, для розкриття злочину або закриття кримінального провадження.

Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 9 ч.4 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст.7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на встановлені обставини досудового розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року) § 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

Тобто, з викладеного слідує, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Подібні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 02.04.2024 у справі №484/4403/22, від 13.05.2024 у справі № 210/4701/23, від 23.10.2024 у справі № 570/6533/23.

При цьому, Верховний Суд зазначив «з`ясування обставин для закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення» (справа № 570/6533/23).

У § 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23 закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Разом з цим, на переконання суду, органом досудового розслідування не вжито всіх дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000486 від 3 липня 2013 року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст.9 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Отже, суд доходить висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а клопотання прокурора є передчасним.

Керуючись ст. 284, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 3 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000486 від 3 липня 2013 року повернути до Богодухівської окружної прокуратури Харківської області для організації та продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя