Справа № 161/3706/25
Провадження № 1-кс/161/1280/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 27 лютого 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 2551 КК України, а також для запобігання можливості його відчуження, розпорядження та передачі, зокрема на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003504 від 11.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.190, ч.2 ст.255-1 КК України, у якому 22.02.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 . Оскільки санкції ч.3 ст.307, ч.2 ст.255-1 КК України передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою її забезпечення слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судове засідання прокурор, слідчий, не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Зважаючи на те, що слідчий, за погодженням із прокурором просить накласти арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_4 , якому у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.190, ч.2 ст.255-1 КК України, санкції ч.3 ст.307, ч.2 ст.255-1 КК України передбачають додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому із врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КПК України клопотання слід задовольнити та накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя