Номер провадження 1-кп/754/986/24
Справа № 754/9395/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2024 року колегія суддів Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

за участі представника потерпілого ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5ст.27,ч.3ст.28,ч.4ст.410,ч.3ст.209 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - у виді застави, в частині продовження обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України. Вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, будуть перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятимуться від забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а тому заявив клопотання про продовження ОСОБА_12 застосованого щодо нього запобіжного заходу, а щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовження обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України.

Представник потерпілого підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_9 не заперечував щодо задовлення клопотання.

Захисник ОСОБА_8 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання.

Обвинувачені кожний підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані прокурором матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2024 року дія запобіжного заходу ОСОБА_12 , та дія обов`язків ОСОБА_10 спливає 29.12.2024 року.

Згідно листа заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 , ОСОБА_11 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Прокурор зазначає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливатимуть на свідків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюються, а також перешкоджатимуть кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд приходить до наступного

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Прокурор, розкриваючи ризик переховування, посилається, як на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі від 10 до 15 років.

Існування цього ризику, на переконання суду, пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 .

За таких обставин, у разі визнання обвинувачених винними в інкримінованих їм злочинах, останні повинні будуть понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик переховування від правосуддя, суд також оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинувачених (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися залишається досить актуальним, вважаючи на особистість обвинувачених та тяжкість ймовірного покарання за ч.4ст.410 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування обвинувачених від суду, який з часом зменшився, але продовжує існувати.

Щодо доводів сторони обвинувачення про можливе перешкоджання кримінальному провадженню та впливу на свідків.

Прокурор зазначає, що встановлені у кримінальному провадженні свідки не допитані судом, у випадку не продовження запобіжного заходу та покладених процесуальних обов`язків, обвинувачені матимуть можливість контактувати з невстановленими досудовим розслідуванням особами і здійснювати тиск вже на встановлених свідків з метою зміни ними своїх показань або відмови від наданих показань, а також свідків, які не встановлені на даний час.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, суд вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При вирішенні питання про можливе продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби ОСОБА_12 , та продовження дії обов`язків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 передбачених ч.5ст.194 КПК України, прокурор посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.

Суд уважно ставиться до того, що зі сплином часу продовження запобіжного заходу потребує більшого обґрунтування тих ризиків на які посилається сторона обвинувачення і що прокурор повинен надавати додаткові підстави щодо цього питання, проте вже надані прокурором доводи існуючих ризиків дозволяє суду прийти до висновку, що існуючі запобіжні заходи цілком відповідають встановленим ризикам та особі обвинуваченого.

Застосування щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання реалізації ними встановленого ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, а також впливу на свідків у провадженні.

Зважаючи на доволі високий ризик переховування обвинувачених від органу досудового розслідування та суду, ймовірність впливу на свідків, дія запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби ОСОБА_12 є необхідною для запобігання їх реалізації у майбутньому.

Крім того, враховуючи вищевикладене а також доведені прокурором ризики, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 дію обов`язків передбачених ч.5ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.372 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, яким заборонити обвинуваченому в період часу з 22.00год. до 07.00год. наступного дня залишати квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, покласти на ОСОБА_12 обов`язки передбачені ч.5ст.194 КПК України, а саме :

- прибувати у кримінальному провадженні за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками іншим підозрюваними експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про продовження застосування домашнього арешту та покладення обов`язків щодо ОСОБА_12 визначити на два місяці, до 27 лютого 2025 року.

Виконання ухвали у цій частині покласти на Деснянське УПГУНП в м. Києві.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у виді застави, в частині продовження дії обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України, а саме :

- прибувати у кримінальному провадженні за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками іншим підозрюваними експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про продовження дії обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України щодо ОСОБА_10 визначити на два місяці, до 27 грудня 2025 року.

Виконання ухвали у цій частині покласти на Деснянське УПГУНП в м. Києві.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у виді застави, в частині продовження дії обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України, а саме :

- прибувати у кримінальному провадженні за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками іншим підозрюваними експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про продовження дії обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України щодо ОСОБА_15 визначити на два місяці, до 27лютого 2025 року.

Виконання ухвали у цій частині покласти на Деснянське УПГУНП в м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя: