Справа № 211/3226/25
Провадження № 1-кс/211/603/25
У Х В А Л А
іменем України
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Городище, Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
слідчий Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 29 березня 2023 року, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно, без зброї, залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 та проводить час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
28 листопада 2024 року солдата ОСОБА_4 в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
28.11.2024 в ході досудового розслідування кримінального провадження постановою слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 оголошено у розшук.
09 грудня 2024 року кримінальне провадження зупинене постановою слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області.
31 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області №229/8300/24 від 03.12.2024, за адресою м. Черкаси, вул. Надвірна, 222/2 працівниками ВКП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області було затримано ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
31 березня 2025 року солдату ОСОБА_4 особисто вручено повідомлення про підозру та роз`яснено її зміст, його права та обов`язки, як підозрюваного та роз`яснено право на захист.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний проти клопотання заперечував, против обрати запобіжний захід у вигляді застави.
Захисник підтримав думку підозрюваного та заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, просив обрати запобіжний захід у вигляді застави.
Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що 28 листопада 2024 року солдата ОСОБА_4 в порядку
ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
28.11.2024 в ході досудового розслідування кримінального провадження постановою слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 оголошено у розшук.
09.12.2024 кримінальне провадження зупинене постановою слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області.
31 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області №229/8300/24 від 03.12.2024, за адресою м. Черкаси, вул. Надвірна, 222/2 працівниками ВКП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області було затримано ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
31 березня 2025 року солдату ОСОБА_4 особисто вручено повідомлення про підозру та роз`яснено її зміст, його права та обов`язки, як підозрюваного та роз`яснено право на захист.
Матеріали кримінального провадження, надані суду, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Санкція статті, в якій пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.
Доказами скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 є зібрані під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу підозрюваного ОСОБА_4 є те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «незаконно впливати на свідіків у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника.
Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином», підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «вчиняти інші кримінальні правопорушення» підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи нез`явлення із лікувального закладу вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. що може вказувати, на бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість повторної втечі підозрюваного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання слідчого слід задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 177 -178, 183, 193, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виконання ухвали покласти на начальника гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1