Провадження № 1-кс/947/5069/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та законами України та який діє по теперішній час.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Так, відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно статті 2 цього закону, Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 9 вищевказаного Закону України, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державний кордон України» Особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організовується та здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

В той же час, обмеження, визначені у вказаних Правилах, стосуються військовозобов`язаних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 8-1 Закону України «Просоціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці мають рівне з іншими громадянами України право на виїзд за кордон у порядку, встановленому законом.

Згідно із приписами статті 11 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», військовослужбовці можуть виїжджати з України на загальних підставах.

Так, будучи обізнаним із вказаними вимогами законодавства України та Порядку, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України за грошову винагороду, а саме чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час дій правового режиму воєнного стану, через державний кордон України до невизнаної Придністровської Молдавської республіки (далі ПМР) поза межами пунктів пропуску громадян.

Разом з цим, ОСОБА_6 , у 2023 році (точна дата не встановлена), розуміючи, що для досягнення злочинної мети та реалізації протиправних намірів необхідно залучення інших осіб, які будуть діяти з ним спільно, при невстановлених обставинах, у невстановлений час, вступив у попередню змову з невстановленими особами, які, діючи на виконання плану злочинної діяльності, перебуваючи на території Одеської області, збирали для ОСОБА_6 інформацію щодо розташування блокпостів на шляху до прикордонних районів Одеської області, наявності патрулів прикордонників, перевозили осіб до прикордонного району, підбирали місця для переходу через державний кордон із сприятливими характеристиками місцевості тощо.

Також, ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленими особами, у невстановлений час, але не пізніше квітня 2024 року, використовуючи мобільний телефон з номером НОМЕР_1 та мобільний додаток до кросплатформовій системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», щодозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, а також дозволяє здійснювати аудіо- та відеодзвінки, організовувати конференції та прямі ефіри, зберігати необмежену кількість файлів, вести канали тощо (далі мессенджер «Telegram»), створив Телеграм-канал «ІНФОРМАЦІЯ_2 », через який почав підшукувати осіб чоловічої статі, які бажають за грошову винагороду перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску громадян, з метою уникнути мобілізації.

Для перевезення великих груп військовозобов`язанихдо державного кордону України з невизнаною ПМР, ОСОБА_6 ,у невстановлений час та при невстановлених обставинах, за грошову винагороду у сумі 30 000 гривень за перевезення однієї людини, залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користуванні якого знаходиться вантажний транспортний засіб «КАМАЗ 5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .

Розуміючи, що дії ОСОБА_6 є незаконними, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані йому ОСОБА_6 умови переправлення осіб через державний кордон України в бік невизнаної ПМР.

Після чого, приблизно наприкінці липня 2024 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами та відповідно до визначеного ними плану протиправної діяльності, використовуючи спеціально створений в мессенджері «Telegram» канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підібрав сорок вісім осіб, яких планувалось переправити через державний кордон України поза пунктами пропуску громадян до ПМР, за грошову винагороду в сумі від 120 000 гривень до 250 000 гривень, яким, за вказівкою ОСОБА_6 , необхідно прибути 06.08.2024 з 09.00 години до 10:00 години на визначене місця збору - автошлях Київ-Одеса, з`їзд в напрямку міста Ананьїв Одеської області, де їх буде очікувати водій вантажного автомобілю «КАМАЗ 5320», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 .

Разом з цим, ОСОБА_6 , отримавши від невстановлених осіб інформацію щодо розташування блокпостів на шляху до прикордонних районів Одеської області, наявності патрулів прикордонників тощо, використовуючи мессенджер «Telegram», надіслав вказаним особам координати разом з точкою геолокації, де планувався збір зазначеної групи з 48 осіб та перевезення зазначених людей у вантажному відсіку автомобіля «КАМАЗ 5320» до межи державного кордону.

Після чого, 31.07.2024, приблизно о 15:22 годині, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та надав йому вказівки щодо деталей організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме: місця та часу зустрічі з групою чоловіків, яких планується незаконно переправити через державний кордон, маршруту руху, дотримання заходів певної конспірації, отримання грошових коштів, та попередньо визначив ймовірне та сприятливе місце незаконного перетину кордону в районі с. Станіславка, Подільського району, Одеської області.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, від яких отримував інформацію щодо наявності у прикордонному районі патрулів прикордонників, місць розташування блокпостів, інших заходів, які проводились співробітниками правоохоронних органів у прикордонному районі, прийняв рішення про наявність сприятливих умов для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон в районі с.?Топали Окнянської селищної громади, Подільського району, Одеської області.

Так, 05.08.2024, приблизно о 11:17 годині, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, зателефонував ОСОБА_7 та, обговоривши наявність на шляху руху до прикордонного району блокпостів, наказав йому прибути 06.08.2024 о 10:00 годині на автомобілі «КАМАЗ 5320» до запланованого місця збору - автошлях Київ-Одеса з`їзд в напрямку міста Ананьїв Одеської області, де забрати 48 осіб чоловічої статі, яких необхідно у подальшому доставити до с.?Топали Окнянської селищної громади, Подільського району, Одеської області, при цьому в мессенджері «Telegram» ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_7 координати разом з точкою геолокації.

Наступного дня, тобто 06.08.2024. приблизно у період часу з 09:00 години до 12:00 години, 48 осіб чоловічої статі - мешканці різних регіонів України, які з метою ухилення від мобілізації вирішили залишити територію України шляхом незаконного перетину державного кордону, діючи відповідно до умов та вказівок ОСОБА_6 , які він їм надавав шляхом відправлення текстових, мультимедійних та голосових повідомлень в мессенджері «Telegram», прибули до визначеного ОСОБА_6 місця збору - автошлях Київ-Одеса з`їзд в напрямку міста Ананьїв, Одеської області, де їх за планом ОСОБА_6 повинен забрати водій автомобіля «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_2 , та перевезти до прикордонного району на межі державного кордону України зневизнаною ПМР.

У той же день, тобто 06.08.2024, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, керуючи автомобілем «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_2 , прибув до визначеного ОСОБА_6 місця - автошлях Київ-Одеса з`їзд в напрямку міста Ананьїв, Одеської області, де, за вказівкою ОСОБА_6 , дочекавшись 48 осіб чоловічої статі, яких за планом ОСОБА_6 необхідно перевезтидо району на межі державного кордону України з невизнаною ПМР, помістив зазначених людей у вантажний відсік автомобіля «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_2 , та, діючи відповідно до вказівок ОСОБА_6 , які він йому надавав шляхом відправлення текстових, мультимедійних та голосових повідомлень в мессенджері «Telegram», вирушив на вказаному автомобілі до с.?Топали Окнянської селищної громади Подільського району Одеської області.

Так, 06.08.2024, приблизно о 15 год. 20 хв., співробітниками поліції та Державної прикордонної служби, між селами Топали та Федосіївка Окнянської селищної громади Подільського району Одеської області, зупинено та затримано автомобіль «КАМАЗ 5320», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , увантажному відсіку якого виявлено 48 осіб, яких ОСОБА_6 спільно з іншими невстановленими особами планував незаконно переправити через державний кордон України поза межами пропуску громадян, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_44 .

За викладених обставин, 12.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого 21.03.202 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до теперішнього часу не надалося можливим.

Далі, було встановлено, що підозрюваний виїхав з України, таким чином, останній переховується від органу досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням прозастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , посилаючись на існування в рамках кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, виїхав за межі України, у зв`язку із чим його оголошено у міжнародний розшук.

У судовому засіданні:

- прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, клопотання просила задовольнити. Долучила до матеріалів клопотання постанову про відновлення досудового розслідування.

- захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 12.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК Українипідтверджується долученими до клопотання матеріалами у своїй сукупності, зокрема:

- протоколом обшуку транспортного засобу «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_2 від 06.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «Xiaomi Redmi 7A» від 14.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «Samsung Galaxy A 12» від 14.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «iPhone Xr» від 15.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «iPhone xs max» від 15.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «iPhone XR» від 15.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «iPhone 11» від 16.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «iPhone 12 Pro» від 16.08.2024;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 15.08.2024;

- протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону «Xiaomi 13T Pro» який належить ОСОБА_57 від 02.09.2024;

- протоколом про результати аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_6 від 02.10.2024;

- протоколом за результатами проведення візуального спостереження за особою від 09.09.2024;

- протоколами оглядів предметів від 07.02.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/115-25/2386-ВЗ від 13.02.2025;

- протоколом огляду речей та документів від 06.03.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів клопотання сторони обвинувачення, підозрюваний ОСОБА_6 , 25.09.2022 незаконно перетнув державний кордон України, та до 14.10.2022 знаходився на території Республіка Молдова, а згодом перетнув кордон Республіки Молдова у напрямку Румунія.

Також, через мережевий додаток безпечного обміну інформацією «SIENA» направлено запит до Республіки Молдова щодо перебування ОСОБА_6 на території даної країни, згідно відповіді громадянин України ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_1 востаннє був зареєстрований при виїзді з Республіки Молдова 14.10.2022 через ПП «Леушень-Албіта» в якості пасажира транспортного засобу марки Van Hool з д/н НОМЕР_3 .

Крім того, згідно відповіді мережевого додатку безпечного обміну інформацією «SIENA» - ОСОБА_58 ІНФОРМАЦІЯ_1 , резидент Швейцарії з листопада 2022 року, посвідка на проживання S з жовтня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області від 21.03.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук.

Постановою прокурора від 22.04.2025 року досудове розслідування кримінального провадження № 0000550 було відновлено.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років , що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує покарання, що передбачене законом за вчинення тяжкого злочину, який інкримінується ОСОБА_6 та, оцінюючи його у сукупності з іншими наведеними вище обставинами, встановленими в ході розгляду клопотання, приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування по встановленню усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Разом з тим, щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також слідчий суддя вважає не доведеним стороною обвинувачення про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе їх вчинення.

Як зазначалося вище, згідно матеріалів клопотання, постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання достатності вказаної постанови слідчого для встановлення факту оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя зазначає, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

При цьому, згідно розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним Наказом 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яким визначено порядок реалізації постанови у міжнародний розшук з публікацією Червоного оповіщення, а саме, що підставою для міжнародного розшуку, зокрема є ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, в повній мірі є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, слідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваного до органу досудового розслідування, у випадку його затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваного.

Крім того, враховуючи те, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення строку дії ухвали у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1