В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001349 від 12.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Скадовськ Скадовського району Херсонської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:

1) 29.11.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільненої на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 14.05.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, яка була 19.10.2021 року звільнена умовно-достроково на 2 місяці 15 днів;

3) 02.02.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненої на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи засудженою за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, під час випробувального терміну вчинила злочин у сфері обігу наркотичних засобів на території Покровського району м. Кривого Рогу за таких обставин.

Так ОСОБА_3 08.10.2024 року в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, переслідуючи корисливу мету, отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, опію ацетильованого, вступила у попередню змову з невстановленою під час слідства особою у невстановлений слідством час, однак не пізніше ніж 09.43 годин 08.10.2024 року, тому в невстановленому слідством місці та не установленої слідством особи з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, опію ацетильованого та отримання у такий спосіб наживи, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований в невстановленій слідством кількості, однак не менш ніж 9,9434 гр., який вона незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Здійснюючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, опію ацетильованого, з корисливих мотивів та отримання таким чином наживи, 08.10.2024 року об 09:44 год., ОСОБА_3 спільно із невстановленою слідством особою, перебуваючи в районі лісосмуги, неподалік будинку № 29 по вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривого Рогу, в ході оперативної закупки, сумісно з невстановленою слідством особою, з якою раніше вступила у попередню змову, незаконно збула ОСОБА_6 , який проводив оперативну закупку наркотичного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований, що знаходився в медичному шприці об`ємом 2 мл., який за висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/44299-НЗПРАП від 26.11.2024 року містить у собі опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданій на експертизу рідини масою 0,9376 гр. складає 0,0330 гр., та отримала від нього в якості оплати грошові кошти в сумі 130 грн., які раніше були оглянуті та передані ОСОБА_6 для проведення оперативної закупки.

08.10.2024 року об 12:40 год. ОСОБА_3 була затримана відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК працівниками ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області на ділянці місцевості в районі гаражів неподалік будинку № 29 по вулиці Електрозаводській в Покровському районі м. Кривого Рогу та в ході особистого обшуку ОСОБА_3 у присутності понятих у останньої з сумки, яка висіла у неї на плечі, було виявлено медичний шприц об`ємом 20 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 10 мл., яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/40904-НЗПРАП від 09.10.2024 року містить у собі опій ацетильований, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданій на експертизу рідини масою 9,0058 гр. складає 0,386 гр., яку ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала при собі з метою незаконного збуту. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/44299-НЗПРАП від 26.11.2024 року також було встановлено, що надані на експертизу наркотичні засоби, вилучені у ОСОБА_3 та наркотичний засіб вилучений у ОСОБА_6 однорідні між собою на вигляд та за складом.

Також під час особистого обшуку, в сумці яка висіла у ОСОБА_3 на плечі, було виявлено грошові кошти, які вона отримала від незаконного збуту наркотичних засобів, загальною сумою 430 грн., серед яких грошові кошти у сумі 130 грн. номіналом купюрами: 100 грн. ЕВ 0553653, 20 грн. КЙ 8444880 та 10 грн. ЮГ 1632869, які було надано згідно кошторису НПУ та були передані ОСОБА_6 для здійснення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, опію ацетильованого.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК, оскільки скоїла незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньо змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченому ст. 307 ч. 2 КК, не визнала повністю, відмовившись від дачі показів у суді, однак вказала, що опинилась на місці події, щоб віддати борг, а медичний шприц, вилучений у неї, був для її власного вживання опію. Внаслідок переліченого через недоведеність своєї провини просила суд її виправдати та звільнити з-під варти.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї винуватості в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, її провина підтверджується повною мірою зібраними та перевіреними судом доказами по справі.

Так допитаний в суді свідок ОСОБА_7 вказував, що він у середині вересня 2024 року в денну пору доби біля гаражного кооперативу по вул. Електрозаводській в м. Кривий Ріг він клеїв оголошення про продаж гаражу та два рази спостерігав на відстані 15-20 метрів від себе, як чоловіки спочатку комусь телефонували, а потім йшли через деякий час у посадку поруч із гаражами, звідки вони виходили із чимось у руках. При цьому це все виглядало підозрілим, тому він гадає, що таким чином чоловіки придбавали собі наркотик. Додавав, що він бачив у посадці серед інших осіб також жінку, яка дуже схожа на обвинувачену, у якої саме ці чоловіки брали щось.

Крім того серед інших осіб на досудовому розслідуванні свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 під час проведення пред`явлення йому осіб для впізнання 13.09.2024 року.

Свідок ОСОБА_8 в суді вказував, що він на початку жовтня 2024 року після обіду у світлу пору доби разом із своїм товаришем один раз ходив до посадки, розташованої по вул. Електрозаводській біля виїзду з гаражного кооперативу «Зірковий», де його товариш придбав у ОСОБА_3 наркотик, «ширку», оскільки свідок на відстані 5 метрів бачив, як обвинувачена взяла у його товариша кошти, після чого через деякий час вона його товаришу передала «ширку». Його товариш казав, що таким чином неодноразово скуплявся в цій посадці. Підтвердив, що він під час досудового розслідування впізнавав обвинувачену ОСОБА_3 .

Так серед інших осіб свідок ОСОБА_8 впізнав по фотознімкам ОСОБА_3 під час проведення пред`явлення йому осіб для впізнання на досудовому розслідуванні.

В цьому сенсі суд відхиляє посилання захисника на те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не вказували конкретно на ОСОБА_3 , як на особу яка безпосередньо збуває наркотик, оскільки за свідченнями ОСОБА_8 суду в його присутності саме ОСОБА_3 збула його знайомому наркотичну речовину.

При цьому свідок ОСОБА_8 впізнав обвинувачену ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засіданні, внаслідок чого суд відкидає твердження сторони захисту, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні не впізнавали ОСОБА_3 .

Таким чином суд відхиляє посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що у сторони обвинувачення не було достатніх даних вважати, що обвинувачена збуває заборонені речовини.

Свідок ОСОБА_6 , анкетні дані якого були змінені під час досудового розслідування з метою унеможливлення його ідентифікації, будучи допитаним із іншого приміщення суду із використанням заходів завади його ідентифікації, вказував у суді, що добровільно приймав участь у співробітництві із працівниками поліції у проведенні закупки наркотиків восени 2024 року. Так він 8 жовтня 2024 року разом із працівниками поліції приїхав до мрн. Зарічний в м. Кривий Ріг, де на зупинці у присутності понятих було проведено його огляд, після чого було помічено купюри в сумі 130 грн. та вони були передані йому разом із пустим шприцом працівниками поліції. Потім він пішов один у посадку, що була розташована поруч, де через деякий час зустрів ОСОБА_3 , яка торгувала наркотиком, якій він передав 130 грн. із порожнім шприцом, які вона забрала та при ньому заповнила шприц до відмітки 1 мл. «ширки», після чого попросила хлопця шприц передати свідку, що був поруч. Потім він, отримавши від незнайомого йому хлопця шприц з «ширкою», пішов назад. Повернувшись, працівники поліції у нього забрали шприц з наркотиком та опечатали його при понятих.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були запрошені понятими під час затримання ОСОБА_3 та проведення у неї обшуку, вказували в суді, що вони разом перебували на початку жовтня 2024 року на мрн. Зарічний, де до них підійшли працівники поліції, які запропонували їм бути понятими при проведенні слідчої дії, на що свідки погодились. На машині працівників поліції їх двох довезли до гаражів, розташованих біля буд. 29 по вул. Електрозаводській в м. Кривий Ріг, де їм були роз`яснені їх процесуальні права. Там вони побачили затриману ОСОБА_3 , яка добровільно без будь-якого примусу на вимогу працівників поліції видала зі своєї сумки, що була у неї на плечі, медичний шприц 20 мл із рідиною коричневого кольору, заповнений до відмітки 10 мл., а також грошові кошти, деякі з купюр яких співпали із заздалегідь ідентифікованими коштами, які були пред`явлені для огляду працівниками поліції. Вилучені у ОСОБА_3 шприц та гроші були упаковані й опечатані, де поняті розписались. Також вказана слідча дія безперервно фіксувалась на відео камеру.

Провина у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого їй злочину за ч. 2 ст. 307 КК також підтверджується зібраними в ході слідства письмовими доказами та експертними висновками, які є належними та допустимими.

Так ухвалою слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року було надано дозвіл на втручання у приватне спілкування обвинуваченої ОСОБА_3 шляхом проведення аудіо, відео контролю особи.

Відповідно до постанови прокурора від 24 вересня 2024 року було визначено проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичної речовини із застосуванням спеціально ідентифікованих грошових коштів в сумі 130 грн. у ОСОБА_3 та залученням громадянина під псевдонімом ОСОБА_6 .

На підставі протоколу огляду та помітки грошей від 8 жовтня 2024 року за участі понятих було оглянуто та помічено грошові кошти номіналом 100 грн. (ЕВ 0553653), 20 грн. (КЙ 8444880) та 10 грн. (ЮГ 1632869), які також було передано ОСОБА_6 .

Згідно із протоколом огляду від 08.10.2024 року за участі двох понятих було оглянуто ОСОБА_6 , у якого з собою було лише 130 грн. переданих йому коштів та запакований медичний шприц.

При цьому суд критично ставиться до доводів адвоката ОСОБА_5 щодо неналежного огляду ОСОБА_6 , у якого могли із собою бути заборонені предмети, оскільки такі доводи сторони захисту є безпідставними та не доведеними, враховуючи, що судом було досліджено протокол вказаної слідчої дії, яка була проведена відповідно до вимог закону, а в ОСОБА_6 із собою не було виявлено сторонніх предметів, окрім тим що визначені у протоколі його огляду.

На підставі протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 08.10.2024 року за участі понятих було встановлено, що 08.10.2024 року на території автостоянки по вул. Електрозаводській 25Ж ОСОБА_6 видав медичний шприц з рідиною світло коричневого кольору біля 1 мл, опій, який ним було придбано у ОСОБА_3 в лісосмузі напроти буд. 29 по вул. Електрозаводській за 130 грн., після чого у нього було вилучено такий медичний шприц.

За протоколом про результати аудіо- та відео контролю за місцем (особою) від 11.11.2024 року на виконання ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року було встановлено, що 08.10.2024 року ОСОБА_6 вийшов з території автостоянки по вул. Електрозаводській в бік лісосмуги позаду буд. 29 по такій вулиці, де зустрів ОСОБА_3 , яка у нього взяла кошти в сумі 130 грн. та пустий медичний шприц, після чого відійшовши на деяку відстань від ОСОБА_6 налила в такий шприц рідину коричневого кольору, який передала ОСОБА_6 невстановлена слідством особа, після чого ОСОБА_6 повернувся із таким шприцом та віддав його працівникам поліції.

Внаслідок перегляду долученого до справи на карті пам`яті відеозапису було підтверджено обставини, викладені у протоколі про результати аудіо та відео контролю особи, зокрема, факт отримання ОСОБА_3 грошових коштів від громадянина ОСОБА_6 , за які йому було надано обвинуваченою через невстановлену слідством особу шприц з речовиною коричневого кольору.

При цьому суд відхиляє посилання адвоката ОСОБА_5 на недоведеність факту передачі медичного шприца з рідиною коричневого кольору ОСОБА_6 за вказівкою обвинуваченої, оскільки невстановлений чоловік передає шприц з опієм ОСОБА_6 за вимоги обвинуваченої. При цьому такому чоловікові передала цей шприц саме ОСОБА_3 , після чого такий чоловік бере шприц від ОСОБА_6 назад, витирає на ньому відбитки пальців та знову повертає ОСОБА_6 .

Отже, враховуючи перелічене вмотивування, суд критично ставиться до версії ОСОБА_3 , що обвинувачена не збувала заборонену речовину та що у неї не було домовленості із невстановленою слідством особою на збут наркотичної речовини.

Суд також критично ставиться до посилань сторони захисту з приводу порушення ч. 1 ст. 106 КПК при складанні протоколу про результати аудіо- та відео контролю за місцем (особою) 11 листопада 2024 року, оскільки суд не вбачає порушення складання такого протоколу невідкладно після закінчення такої слідчої дії, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується, що незважаючи на те, що оперативна закупка у ОСОБА_3 відбулась 8 жовтня 2024 року, гриф секретності був знятий з таких доказів лише наприкінці жовтня 2024 року, чим спростовується твердження адвоката про зволікання сторони обвинувачення з виготовлення такого протоколу НСРД.

Таким чином, як сам протокол про результати аудіо- та відео контролю за місцем (особою) від 11.11.2024 року, так й карта пам`яті до нього з відеозаписом такої слідчої дії є належними та допустимими доказами у даному провадженні.

Відповідно до протоколу затримання 8 жовтня 2024 року та обшуку ОСОБА_3 , під час якого у присутності понятих було в обвинуваченої поблизу гаражів біля буд. 29 по вул. Електрозаводській в м. Кривий Ріг в сумці, що висіла у неї на плечі, виявлено медичний шприц із рідиною коричневого кольору біля 10 мл. та грошові кошти в сумі 430 грн., з яких 130 грн. мали спів падіння із заздалегідь ідентифікованими коштами для проведення оперативної закупки наркотичних речовин, які були вилучені, упаковані та опечатані.

В ході перегляду у судовому засіданні відео на цифровому носії інформації, що був долучений до протоколу затримання ОСОБА_3 , було підтверджено обставини, викладені в такому процесуальному документі, зокрема, на якому у ОСОБА_3 був вилучений шприц з речовиною коричневого кольору та грошові кошти, виручені від продажу опію.

Суд при цьому не приймає до уваги доводи адвоката ОСОБА_5 , що при затриманні обвинуваченої їй не було повідомлено право відмовитися від дачі показів, що спростовується долученим до справи протоколом затримання ОСОБА_3 , де були вказані права їй перелічені під розпис.

Під час перегляду відеозапису процедури обшуку обвинуваченої та на підставі допитаних у суді в якості свідків понятих, які були під час проведення обшуку ОСОБА_3 , судом не було встановлено порушень вимог чинного кримінально-процесуального законодавства під час проведення такої слідчої дії.

Також за медичним висновком від 08.10.2024 року № 2170 вбачається, що в ході огляду ОСОБА_3 було встановлено її перебування у стані опіоїдного спяніння.

При цьому суд не надавав оцінки показам обвинуваченої під час її затримання, тому відхиляє посилання сторони захисту на неналежність таких показів.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/40904-НЗПРАП від 09.10.2024 року було встановлено, що надана на експертизу 08.10.2024 року рідина коричневого кольору масою 9,0058 гр., вилучена у ОСОБА_3 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,3386 гр.

За висновком експерта № СЕ-19/104-24/44299-НЗПРАП від 26.11.2024 року встановлено, що надана на експертизу 31.10.2024 року рідина коричневого кольору масою 0,9376 гр., вилучена у ОСОБА_6 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0330 гр.; а надані на експертизу 31.10.2024 року рідини коричневого кольору, вилучені у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , масами 0,9376 гр. та 7,9694 гр., однорідні між собою.

Враховуючи викладене судом вмотивування, відсутні підстави вважати неналежними доказами висновки експертів по даній справі за ч. 5 ст. 101 КПК, оскільки вони ґрунтувалися на доказах, які визнані судом належними та допустимими.

Виходячи із цих даних, суд дійшов переконання про відсутність підстав для визнання результатів обшуку ОСОБА_3 , результатів НСРД та похідних від них даних експертиз недопустимими доказами.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 червня 2024 року по справі № 164/431/20.

Суд також вказує, що ОСОБА_3 вже перед стадією дебатів заявила суду клопотання про необхідність проведення заміни захисника, ОСОБА_5 , яка, на думку обвинуваченої, не розділяє її правову позицію, чим не надає обвинуваченій належної правової допомоги.

Однак доводи ОСОБА_3 про порушення її права на захист не ґрунтуються на законодавчих вимогах і матеріалах справи з огляду на таке.

За п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених КПК, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

За приписами ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Отже, на всіх стадіях кримінального провадження закон забезпечує особу, яка підозрюється, обвинувачується або засуджена у вчиненні кримінального правопорушення, можливістю мати захисника як обраного нею, так і призначеного їй. Забезпечена така особа й можливістю відмовитися від захисника або замінити його відповідно до вимог процесуального закону.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу до правосуддя.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст. 49 КПК захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду.

Отже, особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника за призначенням з особистих мотивів за відсутності обґрунтованих підстав для цього.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2024 року по справі № 748/1972/19.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа має право обрати собі адвоката в разі, якщо є можливість оплатити його послуги. Особа, якій надається безоплатна юридична допомога, не має права обирати захисника. У випадках, коли безоплатно призначений захисник явно не виконує своїх обов`язків, органи влади мають позитивне зобов`язання замінити його.

Натомість, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження твердження ОСОБА_3 про порушення права на захист у зв`язку з неналежним виконанням захисником професійних обов`язків.

Так скарги на неналежне здійснення захисту, порушення захисником Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Правил адвокатської етики», вимог КПК в частині неповноти та неправильності захисту засудженої до суду та органів адвокатського самоврядування ОСОБА_3 не подавались, а з матеріалів провадження вбачається, що захисник виконувала належним чином свої професійні обов`язки.

Отже, сам по собі заява ОСОБА_3 про відмову від захисника не свідчить про порушення адвокатом своїх професійних обов`язків за відсутності скарг підзахисної до суду та органів адвокатського самоврядування на неналежне здійснення ним захисту.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 4 вересня 2024 року по справі № 216/966/22.

Таким чином за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 суд, упевнившись, що остання не має наміру самостійно залучити іншого захисника за договором, без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відмову в задоволенні такого клопотання обвинуваченої.

Таким чином за наслідком розгляду справи суд наголошує, що версія обвинуваченої, за якою вона була на місці події через необхідність віддати борг, а вилучений у неї медичний шприц був для її власного вживання, свого підтвердження в ході розгляду кримінального провадження не знайшла, а показання ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, тому таку версію захисту суд оцінює як спосіб уникнути відповідальності за скоєний злочин.

На підставі викладеного обґрунтування, зважаючи на наведені судом докази та встановлені обставини події злочину, вважає що версія сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_3 до інкримінованого їй кримінального правопорушення була спростована, а проаналізовані судом у сукупності наявні докази по справі поза розумнім сумнівом доводять винуватість саме ОСОБА_3 у такому злочині, внаслідок чого не погоджується із адвокатом ОСОБА_5 щодо необхідності виправдати обвинувачену.

Отже, суд дійшов переконання, що провина ОСОБА_3 у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, за попередньо змовою групою осіб, була доведена зібраними по справі доказами у їх сукупності поза розумним сумнівом, оскільки ОСОБА_3 умисно з метою отримання прибутку незаконно придбала опій ацетильований, який незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту, а в подальшому за попередньою змовою з невстановленою особою 08.10.2024 року незаконно збула за 130 грн. ОСОБА_6 , який проводив оперативну закупку наркотичного засобу, опій ацетильований в медичному шприці в кількості біля 1 мл.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК є тяжким злочином, особу винної та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд не приймає таку обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, як щире каяття ОСОБА_3 , оскільки вже в судовому засіданні свою провину обвинувачена не визнавала.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При цьому ОСОБА_3 не заміжня, не працевлаштована, а також має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, однак має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має синдром залежності, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів.

Таким чином при призначенні обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України в суду відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69, 75, 76 КК України, внаслідок чого обвинуваченій на підставі вставлених обставин справи слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону із конфіскацією її майна, враховуючи обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченої та дані, що характеризують її особу.

Суд також зазначає, що ОСОБА_3 була засуджена 02.02.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та звільнена на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Отже, оскільки ОСОБА_3 у період іспитового строку, визначеного вироком від 02.02.2023 року Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вчинила новий злочин, то при призначенні обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі слід за правилами ч. 1 ст. 71 КК України визначити остаточне покарання обвинуваченій шляхом часткового приєднання до покарання за ст. 307 ч. 2 КК невідбутої частини покарання ОСОБА_3 за вироком суду від 2 лютого 2023 року у вигляді одного місяця позбавлення волі, оскільки зважаючи на обставини скоєного нею нового злочину та даних, що характеризують особу винної, суд вважає, що така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення ОСОБА_3 .

Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою обвинуваченої немає.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Арешт, накладений ухвалою від 14 жовтня 2024 року слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу на вилучені 8 жовтня 2024 року у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 300 грн., підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, зокрема, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

За п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Згідно із ч. 10 ст. 100 КПК застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Крім того суд зауважує, що санкція ч. 2 ст. 307 КК передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Так за ст. 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Враховуючи наведене вмотивування, вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 300 грн. підлягають конфіскації у власність держави.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна ОСОБА_3 .

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання до заново призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 2 лютого 2023 року в вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі остаточно призначити покарання ОСОБА_3 в вигляді 6 (шести) років 7 (семи) місяців позбавлення волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу та з конфіскацією усього майна ОСОБА_3 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 8 жовтня 2024 року.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набуття вироком суду чинності - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 5173,35 грн.

Арешт, накладений ухвалою від 14 жовтня 2024 року слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу на вилучені 8 жовтня 2024 року у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 300 грн., - скасувати.

Речові докази: первинна упаковка із залишками рідини коричневого кольору в медичному шприці об`ємом 20 мл. з особливо небезпечним наркотичним засобом, опієм ацетильованим, первинна упаковка із залишками рідини коричневого кольору в медичному шприці об`ємом 2 мл. із особливо небезпечним наркотичним засобом, опієм ацетильованим, запаковані в поліетиленові пакети, які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 3130), - знищити;

карта пам`яті, диск з фіксацією особистого обшуку ОСОБА_3 від 08.10.2024 р., СD-диск із записом обшуку ОСОБА_3 від 08.10.2024 року, долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при справи;

грошові кошти в сумі 130 грн., вилучені у ОСОБА_3 та передані на зберігання до УФЗБО ГУ НП в Дніпропетровській області (квитанція № 002024), - залишити УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області;

грошові кошти в сумі 300 грн., вилучені у ОСОБА_3 та передані на зберігання на депозитний рахунок до УФЗБО ГУ НП в Дніпропетровській області (квитанція № 000638), - конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1