Провадження № 1-кп/537/111/2025
Справа № 537/577/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.01.2025 року до Крюківського районного суду м. Кременчука надійшло клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Згідно клопотання вказано, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2001 року близько 20 години у квартирі АДРЕСА_1 , невстановлена особа завдала тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді перелому 3-10, 5-7, 8-12 ребер, переломи з розривами пристінкової плеври і масовим крововиливом в між ребер`я, від яких останній помер. Факт вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності. В той же час встановити особу, яка вчинила даний злочин, під час досудового розслідування не представилося можливим.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності визначені статтею 49 КК України, якою встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, тобто віднесено до тяжкого злочину, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 10 років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000072 від 09.01.2013 року встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не представилося за можливе, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину закінчився 10.01.2023 року, в зв`язку з чим на даний час наявні підстави закриття кримінального провадження судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2001 року близько 20 години у квартирі АДРЕСА_1 , невстановлена особа завдала тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді перелому 3-10, 5-7, 8-12 ребер, переломи з розривами пристінкової плеври і масовим крововиливом в між ребер`я, від яких останній помер. Факт вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності. В той же час встановити особу, яка вчинила даний злочин, під час досудового розслідування не представилося можливим.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності визначені статтею 49 КК України, якою встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України (чинна з 01.09.2001), вчинене способом , що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, або вчинене на замовлення, або спричинило смерть потерпілого карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Наступними змінами санкція вказаної частини статті не змінилася.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, віднесено до тяжкого злочину, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 10 років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000072 від 09.01.2013 року встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не представилося за можливе, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину закінчився 10.01.2023 року а з часу внесення відомостей до ЄРДР 09.01.2013 року, в зв`язку з чим на даний час наявні підстави закриття кримінального провадження судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні 27.02.2025 року прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому та прохав його задовольнити. При цьому, вказав, що потерпіла ОСОБА_5 (донька померлого ОСОБА_4 ) на даний час за адресою, вказаною в матеріалах кримінального провадження, а саме в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_5 від 25.12.2001 року, не проживає і встановити її місцезнаходження не представилось можливим, вказавши при цьому на рапорт ВП №1, засвідченого прокурором 29.01.2025 року, що на думку прокурора є належним доказом. Враховуючи дані обставини, судом було відкладено судовий розгляд провадження на іншу дату для з`ясування викладених обставин та направлено повторно судову повстку на ім`я потерпілої, враховуючи, що корінець судової повістки повернутий судом з відміткою про буцімто отримання останньою за вказаною в протоколі адресою судової повістки, при тому, що підпис потерпілої ОСОБА_5 за протоколом допиту потерпілої взагалі відрізняється від підпису в корінці повістки.

В подальшому ОСОБА_5 в судове засідання на 20.03.2025 року не з`явилася, при цьому, суд належним чином направив повторну судову повістку про виклик останньої в судове засідання та повідомляв про місце і час судового засідання для з`ясування думки останньої щодо клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, а саме 27.02.2025 року на судове засідання на 20.03.2025 року.

За клопотанням прокурора судове засідання було відкладено на 27.03.2025 року для забезпечення належного повідомлення потерпілої про місце і час судового засідання, однак в судове засідання 27.03.2025 року потерпіла не з`явилася, а поштовий конверт повернуто до суду без вручення останній.

Судом направлялася судова повістка потерпілій ОСОБА_5 на судове засідання на 17.04.2025 року, однак повістка повернулася до суду без вручення з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, прокурором в судове засідання 17.04.2025 року був наданий рапорт, згідно якого буцімто син потерпілої ОСОБА_5 по телефону повідомив прокурора, що ОСОБА_5 відомо про розгляд даного клопотання в суді, однак остання, проконсультувавшись з адвокатом, не бажає прибувати до суду, не заперечує проти закриття кримінального провадження, однак будь яких заяв з даного приводу потерпілою не подавалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була допитана в якості потерпілої 25.12.2001 року та на підставі її заяви остання прохала визнати її цивільним позивачем по справі та відшкодувати їй завдану злочином майнову шкоду в розмірі 10 тис. грн.. та моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн..

Будь яких інших процесуальних дій з потерпілою ОСОБА_5 та винесених процесуальних рішень відносно потерпілої в ході досудового розслідування не приймалось включно на час подання клопотання до суду.

Таким чином, в матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_5 , як потерпіла особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання за даним клопотанням прокурора. При цьому, суд звертає увагу, що підпис від імені потерпілої ОСОБА_5 в корінці про отримання буцімто останньою судової повістки 07.02.2025 року ( а.с. 47) виконаний іншою особою, враховуючи явні та очевидні відмінності від вказаного підпису в корінці наявному підпису в протоколі допиту в якості потерпілої та заяві про визнання цивільним позивачем від 25.12.2001 року ( а.с. 15,16)., тобто містять ознаки фальсифікації підпису потерпілої.

Згідно матеріалів кримінального провадження, крім визнання ОСОБА_5 цивільним позивачем за заявою останньої від 25.12.2001 року та допиту ОСОБА_5 в якості потерпілої 25.12.2001 року по даному кримінальному провадженню, відсутні будь які заяви від останньої про прийняття рішень по справі без її участі чи надання згоди на закриття кримінального провадження і таким чином розгляд по суті клопотання прокурора без належного повідомлення останньої та з`ясування її думки щодо даного клопотання є істотним порушенням кримінального процесуального закону та прав вказаних осіб, враховуючи , що ОСОБА_5 є потерпілою від злочину особою.

Таким чином, суд вважає хибним думку прокурора щодо можливості задоволення даного клопотання без належного повідомлення вказаної особи в судове засідання на підставі того, що її думка, буцімто висловлена її сином, може бути врахована судом при прийнятті судового рішення по суті, що суд не може приймати як належний та допустимий доказ волевиявлення саме потерпілої ОСОБА_6 .

При цьому, суд звертає увагу, що в разі наявного волевиявлення позиції потерпілої стосовно згоди на закриття кримінального провадження, суд не вбачає будь яких перешкод подання останньою до суду відповідної заяви.

Відповідно до ст.323 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд , заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що проведення судового провадження за відсутності потерпілої, належним чином не повідомленої про дату, час та місце судового засідання, допустить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті , викладається у формі вироку. Судове рішення, у яком у слідчий суддя, суд вирішує інші питання викладається у формі ухвали.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстав його ухвалення.

Однак, під час судового розгляду клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження № 0000271 від 24.12.2012 року за фактом спричинення 09.12.2001 року близько 20 години у квартирі АДРЕСА_1 , невстановленою особою тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 у вигляді перелому 3-10, 5-7, 8-12 ребер, переломи з розривами пристінкової плеври і масовим крововиливом в між ребер`я, від яких останній помер за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відсутні дані про належне повідомлення потерпілої про дату, час та місце судового засідання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, суд звертає увагу, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню фактично з часу внесення відомостей в ЄРДР 09.01.2013 року не містить виконання будь яких слідчих дій, крім допиту свідка ОСОБА_7 щодо встановлення місця проживання потерпілої ОСОБА_5 ( т.1,а.с.318-341).

Вислухавши думку прокурора, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України на підставі ч.1 п. 3-1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 110, 283, 284,314, 315, 369, 370 КПК України, ст.ст.12,49 КК України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000072 від 09.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України на підставі ч.1 п. 3-1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Кримінальне провадження № 0000072 за ч.2 ст.121 КК України в 1 томі на 341 арк. - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1