Справа № 307/4599/24
Провадження № 1-кс/307/882/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заступника начальника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання представника власника майна ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року з метою збереження речового доказу накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування. Із вказаної ухвали також вбачається, що згідно постанови про визнання речовим доказом від 25 жовтня 2024 року, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000833 від 25 жовтня 2024 року. Проведення слідчих дій та експертних досліджень з вищевказаним автомобілем станом на день подання клопотання не вчиняються. Транспортно-трасологічна експертиза у даному кримінальному провадженні проведена, відповідний висновок надано органу досудового розслідування. Враховуючи наведене та з урахуванням необхідності збереження даного транспортного засобу як речового доказу, вважають за доцільне відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання та користування власнику майна ОСОБА_5 без права відчуження. Заборона розпорядження (відчуження) вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не завдасть надмірного обмеження прав власника майна. Скасування арешту в частині заборони користування майном, передбачає повернення власнику майна, задля забезпечення реалізації останньому права визначеного ст. 41 Конституції України.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити клопотання та скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним майном та передати його на зберігання власнику із забороною розпорядження таким.

Представник власника майна ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, згідно поданого клопотання просили розгляд проводити без їх участі.

Заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що всі процесуальні та слідчі дії проведено, щодо задоволення клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку заступника начальника, дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, слідчим відділом Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року з метою збереження речового доказу накладено арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 - шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Особа, якою подано клопотання, зазначає, що скасування арешту в частині заборони користування майном, забезпечить реалізацію прав визначених ст.41 Конституції України.

Однак, слідчим суддею встановлено, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000859 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вилучене майно, власником якого є ОСОБА_5 визнано речовим доказом та на таке накладено обґрунтований арешт з метою його збереження.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що представником власника майна ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 не було доведено наявності правових підстав для часткового для скасування арешту майна, а також до клопотання не додано жодних доказів того, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано.

Оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1