Справа № 307/331/25
Провадження №1-кс/307/232/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку тримання під вартою
17 квітня 2025 року м. Тячів
Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2025 року, близько 20 години, ОСОБА_4 , неповнолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки) між ОСОБА_9 та вказаними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який від отриманих численних тілесних ушкоджень на місці події втратив свідомість. В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та в групі, діючи умисно, з метою заподіяння смерті людині з особливою жорстокістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перенесли ОСОБА_9 в підвальне приміщення будинку, після чого облили його бензином та підпалили, чим спричинили смерть останньому з особливою жорстокістю. Не припиняючи свої протиправні та злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої цинічні дії, знаходячись у підвальному приміщенні вищевказаного будинку, тобто у будинку АДРЕСА_1 , з метою приховання вчиненого злочину та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, перетягли обгоріле тіло ОСОБА_9 в гаражне приміщення, що знаходиться біля вищевказаного будинку, тобто біля будинку АДРЕСА_1 , де користуючись електричною бензопилою та іншими засобами (ножами), які належать ОСОБА_4 , розчленували тіло ОСОБА_9 шляхом відрізання, тобто відділення голови, рук та ніг від тулуба, які в подальшому спакували в окремі дорожні сумки, мішки та пакети, та залишили зберігатись на місці події.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
28 січня 2025 року ОСОБА_4 було затримано на підставі та в порядку ст.208 КПК України та відразу повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке було погоджене процесуальним керівником прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_10
30 січня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави.
20 березня 2025 року першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 28 квітня 2025 року включно.
25 березня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 28.04.2025 року включно.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також впливати на інших співучасників злочину у тому числі, які не встановлені, на даний час органом досудового розслідування; може вчинити інше кримінальне правопорушення, хоча останній є раніше не судимий, однак враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому обставин та просять його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вивчивши клопотання, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Також встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
30 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 26 березня 2025 року.
25 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 28 квітня 2025 року.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частинами 1 та 2 ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно зі ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Беручи до уваги наведене, та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі, та внаслідок якого загинула людина, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, вчинений підозрюваним ОСОБА_4 злочин є злочином проти життя та здоров`я людини, в судовому засіданні будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 не встановлено, по даному кримінальному провадженню досудове розслідування ще не закінчено, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави в межах строку досудового розслідування відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 196, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 60 днів, тобто до 24 години 15 червня 2025 року.
Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 15 червня 2025 року.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходупідозрюваному ОСОБА_4 , - відмовити.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 18 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1