Справа №577/19/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/296/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 577/19/24 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.02.2024, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині рішення про застосування ст. 75 КК у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинити нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, в іншій частині вирок залишити без змін. Вимоги обгрунтовані тим, що рішення суду про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання за умови не вчинення ним нового злочину, а не кримінального правопорушення, не відповідає положенням ст. 75 КК.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.02.2024 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації. Стягнуто з ОСОБА_10 у прибуток держави витрати за проведення експертизи в розмірі 717 грн.

Згідно вироку, 11.11.2023 ОСОБА_10 , перебуваючи біля приміщення магазину ФОП « ОСОБА_11 » за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав належний ОСОБА_12 велосипед вартістю 2035 грн.

До початку апеляційного розгляду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_13 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала своє клопотання про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з таких підстав

Зокрема, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1, 2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 становив 2684 грн, тоді як вартість викраденого ОСОБА_10 майна становила 2035 грн, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження (ст. 417 КПК), тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити.

Після виконання дій, передбачених ст. 342-345 КПК, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали (ч. 2 ст. 405 КПК).

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, апеляційним судом не дається правова оцінка доводам апеляційної скарги прокурора, оскільки закриття кримінального провадження виключає таку можливість.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 420 КПК України,

постановила:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.02.2024 відносно ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 185 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4