Справа № 947/1772/25
Провадження № 1-кс/947/3262/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 03.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 15.02.2024 за ознаками ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України була викрита група осіб, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені організованою групою, незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, на територіях природно-заповідного фонду, що спричинили тяжкі наслідки, вчинені організованою групою, повторно.

Виявлені правопорушення, передбачені ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України вчинялись, зокрема і на території лісових ділянок кварталів 55 та 63 Лісничівського лісництва Балтського лісового відділення філії «Південний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України».

Так, слідством перевіряється інформація щодо причетності службових осіб філії «Південний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до організації незаконних порубок на лісових ділянках, які перебувають у постійному користуванні Лісничівського лісництва «Південного лісового офісу» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Згідно Реєстру лісорубних квитків України, встановлено, що у 2024 році, ФОП « ОСОБА_7 » (код), якою здійснюється підприємницька діяльність згідно КВЕДу з основним видом діяльності № 0220, а саме лісозаготівля, ТОВ «МК24», керівником якого є ОСОБА_8 , згідно укладених договорів з ДСГП «Ліси України» були видані лісорубні квитки на проведення лісорубних робіт в певних кварталах, зокрема і на території Лісничівського лісництва Балтського лісового відділення філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України», зокрема і у кварталах 55 та 63 Лісничівського лісництва.

ФОП ОСОБА_8 (код) має дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки з 16.08.2022 року на проведення лісозаготівельних та лісо- транспортних робіт та з метою проведення господарської діяльності укладала договори з ДСГП «Ліси України», в тому числі і щодо проведення робіт в Лісничівському лісництві Балтського лісового відділення філії «Південного лісового офісу» ДП «Ліси України», серед інших договори:

- №0333 від 16.09.2024 ділянка обходу №8 в кварталі

63 виділі 17, вид: рубки санітарна,

- №0333/М від 24.10.2024 на ділянці обходу №8 в кварталі

55 виділі 8, вид: вибіркова санітарна рубка,

- №0414 від 12.09.2024, на ділянці обходу №8 в кварталі

63 виділі 17, вид: вибіркова санітарна рубка.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що в жовтні 2024 року ФОП ОСОБА_8 не виконувала лісорубних роботи згідно зазначених трьох договорів на визначених ділянках.

Однак, згідно допиту в якості свідка ОСОБА_7 , встановлено, що їй в ході особистої бесіди зкерівником Балтського лісового відділення ОСОБА_9 ,стало відомо, що посадові особи Філії «Південний лісовий офіс»,безпідставно, від імені Замовника підписали акти приймання-передачі робіт та послуг за жовтень 2024 року, без фактичного виконання ФОПом лісорубних робіт, зафіксованих в актах за жовтень 2024, згідно вищезазначених договорів, без її відома та підпису актів відповідно.

Крім цього, керівник Балтського лісового відділення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює тиск на ФОП ОСОБА_8 , виражений у психологічному тиску та залякуванні останньої з метою примусу її до безпідставного підписання актів виконаних робіт щодо нібито виконання порубки деревини за попередньо укладеними договорами.

Як встановлено, на вищевказаних ділянках та виділах здійснювалося документування злочинної діяльності ОЗГ в рамках кримінально провадження №0000231 від 15.02.2024 зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та зазначене може свідчити про активне намагання керівника Балтського лісового відділення ОСОБА_9 сфальшувати вищезазначені акти виконаних робіт (складання та заповнення яких регулюється наказам Держлісагенства України від 27.03.2015 №110 форма 16ЛГ-7) шляхом підписання їх з ФОП « ОСОБА_8 », для сприяння в можливому уникненні від кримінальної відповідальності членів ОЗГ, підлеглими майстром лісу ОСОБА_4 та його спільників, які на теперішній час перебувають під арештом.

Крім того, згідно наявної інформації посадові особи філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України» на теперішній час вже здійснили перерахування державних коштів на р/р ФОП « ОСОБА_8 » за договорами №0333 від 16.09.2024 ділянка обх.№8 кварталі 63 виділі 17 вид рубки санітарна, №0333/М від 24.09.2024 на ділянці обх.№8 кварталі 55 виділі 8, №0414 від 12.09.2024, на ділянці обх.8 кварталі 63 виділі 17 вид вибіркова санітарна рубка, актів виконаних робіт на які остання не підписувала, при цьому безпідставно перерахували грошові кошти приблизно у сумі 200 тис. гривень, чим можливо спричинили збитки.

В даних актах приймання-передачі робіт та послуг поставили свої підписи наступні особи: в.о. лісничого ОСОБА_10 , керівник Балтського лісового відділення ОСОБА_9 , начальник відділу економіки та фінансів ОСОБА_11 , начальник відділу лісового господарства ОСОБА_12 , начальник управління з виробництва ОСОБА_13 , головний бухгалтер ОСОБА_14 , майстер ОСОБА_15 та затвердив акти щодо перерахунку грошових коштів ФОП « ОСОБА_8 » своїм підписом та печаткою директор філії «Південний лісовий офіс» ОСОБА_16 , у зв`язку з чим безпідставно було здійснено перерахунок грошових коштів філії на рахунок ФОП « ОСОБА_8 ».

У ході досудового розслідування встановлено, що фігуранти та особи, які обізнані про обставини вчинення злочину службові особи Балтського лісового відділення філії «Південний лісовий офіс» мають тісні робочі і неформальні зв`язки як між собою, так і зі службовими особами філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

28.01.2025 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшукза місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході виявлено та вилучено мобільний телефон марки «OnePlus»моделі «9pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору.

28.01.2025 на підставі постанови слідчого вищевказне майно визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

20.02.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси

клопотання прокурора було повернуто для усунення недоліків.

На теперішній час, в зв`язку з виправленням раніше встановлених недоліків, сторона обвинувачення повторно підіймає питання накладення арешту майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що на вилученому мобільному телефоні може міститись листування стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з викладеним, орган досудового розслідування вважає за необхідне призначення проведення судовим експертом, який має відповідні спеціальні знання та навички,судової комп`ютерно-технічної експертизи відносно вказаного вище мобільного телефону для забезпечення всебічного дослідження вказаного пристрою на наявність доказової інформації.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор до суду звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, при цьому, вказав, що на задоволенні поданного клопотання наполягає.

Від представників ОСОБА_17 адвокатів: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до суду надійшли письмові заперечення з додатками, згідно змісту яких останні просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на наступні обставини. Клопотання про арешт майна, а також надані органом досудового розслідування матеріали не містять обгрунтування вчинення будь-ким взагалі кримінального правоопрушення. Крім того, представники вказують на відсутність у данному кримінальному провадженні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 191, 246 КК України та відповідно на відсутність правової підстави для арешту майна. Також предстаник власника майна зауважує, що вилучене майно знаходиться у органу досудового розслідування вже більше місяця без належної правової підстави. Органом досудового розслідування не обгрунтовано мету накладення арешту на дане майно, лише формально зазначено норму закону, яка передбачає усі існуючі види мети. Вилучене майно не стосується факту винення будь-якого кримінального правопорушення, а накладення арешту майна не відповідає вимогам розумності та співрозмірності. Крім того, ОСОБА_17 самостійно надала свої телефонии для огляду повідомивши, всі персональні коди. Окрім цього, адвокат ОСОБА_18 та адвокат ОСОБА_19 просили проводити розгляд клопотання прокурора за їх відсутності.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 246 КК України.

Згідно клопотання слідством перевіряється інформація щодо причетності службових осіб філії «Південний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», до організації незаконних порубок на лісових ділянках, які перебувають у постійному користуванні Лісничівського лісництва «Південного лісового офісу» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Як встановлено, у 2024 році, ФОП « ОСОБА_7 » якою здійснюється підприємницька діяльність отримала лісорубні квитки на проведення лісорубних робіт в певних кварталах, зокрема і на території Лісничівського лісництва Балтського лісового відділення філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України», зокрема і у кварталах 55 та 63 Лісничівського лісництва, яка з метою проведення господарської діяльності укладала договори з ДСГП «Ліси України», в тому числі і щодо проведення робіт в Лісничівському лісництві Балтського лісового відділення філії «Південного лісового офісу» ДП «Ліси України».

Однак, в ході досудового розслідування було встановлено, що в жовтні 2024 року ФОП ОСОБА_8 не виконувала лісорубні роботи згідно зазначених трьох договорів на визначених ділянках.

Згідно допиту свідка ОСОБА_8 (а.к. 60-64), остання повідомила, що в ході особистої бесіди з керівником Балтського лісового відділення ОСОБА_9 , стало відомо, що посадові особи Філії «Південний лісовий офіс», безпідставно, від імені Замовника підписали акти приймання-передачі робіт та послуг за жовтень 2024 року, без фактичного виконання ФОПом лісорубних робіт, зафіксованих в актах за жовтень 2024, згідно вищезазначених договорів, без її відома та підпису актів відповідно.

Крім того, згідно наявної інформації посадові особи філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України» на теперішній час вже здійснили перерахування державних коштів на р/р ФОП « ОСОБА_8 » за договорами №0333 від 16.09.2024 ділянка обх.№8 кварталі 63 виділі 17 вид рубки санітарна, №0333/М від 24.09.2024 на ділянці обх.№8 кварталі 55 виділі 8, №0414 від 12.09.2024, на ділянці обх.8 кварталі 63 виділі 17 вид вибіркова санітарна рубка, актів виконаних робіт на які остання не підписувала, при цьому безпідставно перерахували грошові кошти приблизно у сумі 200 тис. гривень, чим можливо спричинили збитки.

В даних актах приймання-передачі робіт та послуг поставили свої підписи наступні особи: в.о. лісничого ОСОБА_10 , керівник Балтського лісового відділення ОСОБА_9 , начальник відділу економіки та фінансів ОСОБА_11 , начальник відділу лісового господарства ОСОБА_12 , начальник управління з виробництва ОСОБА_13 , головний бухгалтер ОСОБА_14 , майстер обходу ОСОБА_20 та затвердив акти щодо перерахунку грошових коштів ФОП « ОСОБА_8 » своїм підписом та печаткою директор філії «Південний лісовий офіс» ОСОБА_16 , у зв`язку з чим безпідставно було здійснено перерахунок грошових коштів філії на рахунок ФОП « ОСОБА_8 ».

У зв`язку з вказаними обставинами та необхідністю перевірки причетності до ймовірного вчинення злочину ОСОБА_17 було проведено обшук за місцем її проживання.

Слідчий суддя звертає увагу на доводи прокурора у клопотанні та приходить до переконання, що вилучений за місцем мешкання головного бухгателра ОСОБА_17 мобільний телефон може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власниці такого технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні. Результати проведення огляду та/або відповідних експертних досліджень такого технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 28.01.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З огляду на що, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Щодо заперечень представників власниці майна, слідчий суддя зазначає наступне.

На думку слідчого судді, факт надання ОСОБА_17 паролів доступу до мобільного телефону, який був оглянутий слідчим та на ньому не встановлено жодної інформації, яка стосується кримінального провадження, не може свідчити про повноцінне дослідження технічного пристрою, оскільки слідчий не є експертом/спеціалістом та не володіє спеціальними знаннями та навичками.

Також слідчий суддя зауважує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості тої чи іншої особи (у даному випадку власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_17 , яка, між тим, в рамках даного кримінального провадження про підозру не повідомлялася) у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, в рамках розгляду даного клопотання, вирішує питання доведеності існування сукупності підстав та/або розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, а також у випадку забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 28.01.2025 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «OnePlus»моделі «9pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1