Справа № 221/5294/18
Провадження № 1-кп/204/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (ВКЗ) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000099, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, помічника начальника розвідки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «лейтенант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби у Збройних Силах України за контрактом та проходячи її на посаді головного сержанта-командира відділення розвідувального взводу НОМЕР_2 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці отримав при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах на своє ім`я підроблені офіційні документи, а саме: диплом спеціаліста КВ №38704285 від 30 червня 2009 року, про закінчення у 2009 році Національного університету фізичного виховання і спорту України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Фізичне виховання» та здобув кваліфікацію викладача фізичного виховання, а також додаток 12 ВД №974782 до диплома про вищу освіту КВ №38704285. В дипломі спеціаліста та додатку до диплому про вищу освіту містились підписи від імені службових осіб навчального закладу та зображення печатки.

Під час проведення досудового розслідування, точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 13.05.2016, військовослужбовець ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні військової частини польова пошта НОМЕР_4 , яка на той час розташовувалась за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на використання завідомо підробленого документу для подальшого отримання ним первинного військового звання «молодший лейтенант», свідомо надав керівництву зазначеної військової частини завідомо підроблені документи, а саме: бланк диплому спеціаліста серії НОМЕР_5 від 30.06.2009 та додаток серії 12 ВД №974782 до диплому про вищу освіту серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містили неправдиві відомості про те, що ОСОБА_5 в період часу з 01 вересня 2003 року по 30 червня 2009 року навчався у Національному університеті фізичного виховання і спорту України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Фізичне виховання» та здобув кваліфікацію викладача фізичного виховання.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів від 27 червня 2018 року за №1/6-124, встановлено, що надані на дослідження бланк диплому спеціаліста серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 від 30.06.2009 та додаток серії 12 ВД №974782 до диплому про вищу освіту серії КВ №38704285 на ім`я ОСОБА_5 від 30.06.2009 - не відповідають аналогічним зразкам документів України.

У наданих бланках документів захисна сітка, орнамент, розетки, дані поліграфічного підприємства нанесені струмено-крапельним способом друку на кольоровій копіювально-розмножувальній техніці; графи, текст в графах, відбитки печатки, серія і номер - нанесені електрофотографічним способом друку.

13.05.2016 року на підставі наданих, завідомо підроблених офіційних документів, ОСОБА_5 за поданням командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 , присвоєно первинне офіцерське звання «молодший лейтенант», згідно якого ОСОБА_5 в даний час обіймає посаду начальника групи моніторингу інформаційного простору у військовій частині НОМЕР_1 , та отримує грошове забезпечення з урахуванням військового звання та офіцерської посади.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у використанні завідомо підроблених офіційних документів, кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0000099, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2018 року, на підставі ст.49 КК України та просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.3 ст.410 КК України, яке згідно обвинувального акту було вчинено обвинуваченим в період з 13.05.2016 по 28.02.2019 року, а отже перебіг строку давності переривався, а тому на даний час підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, відсутні.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

На виконання вимог ст. 285 КПК України ОСОБА_5 роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а тому строк давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено три роки.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке він вчинив не пізніше 13.05.2016 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з 13.05.2016 року.

Що стосується доводів прокурора про те, що перебіг строку давності у даному кримінальному провадженні переривався, оскільки в провадженні суду перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч.3 ст.410 КК України і згідно з цим актом, інкримінований обвинуваченому злочин він вчинив у період з 13.05.2016 по 28.02.2019 року, то суд вважає їх безпідставними.

Так, пунктом 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Згідно із ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Такий конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо в тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст. 7 та ч. 1 ст. 17 КПК).

Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

З викладених підстав суд дійшов висновку, що оскільки на час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч.4 ст.358 КК України вирок щодо нього за ч. 3 ст. 410 КК ухвалений не був, то підстав вважати перерваним перебіг строків давності в суду не має.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 14 березня 2025 року сплинув строк 8 років з дня вчинення кримінального правопорушення та закінчився визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений ОСОБА_5 переховувався від слідства або суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, а накладені арешти на речові докази підлягають скасуванню

Відповідно до правового висновку ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки в даному кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів №1/6-124 від 27 червня 2018 року у розмірі 2574 гривні слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000099, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 червня 2018 року на один диплом спеціаліста, на ім`я ОСОБА_5 , від 30 червня 2009 року, серії НОМЕР_5 , про закінчення у 2009 році Національного університету фізичного виховання і спорту України; один додаток серії 12 ВД №974782 до диплому про вищу освіту серії КВ №38704285 на ім`я ОСОБА_5 , від 30 червня 2009 року - скасувати.

Речові докази: один диплом спеціаліста, на ім`я ОСОБА_5 , від 30 червня 2009 року, серії КВ №38704285, про закінчення у 2009 році Національного університету фізичного виховання і спорту України; один додаток серії 12 ВД №974782 до диплому про вищу освіту серії КВ №38704285 на ім`я ОСОБА_5 , від 30 червня 2009 року - знищити.

Процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи документів №1/6-124 від 27 червня 2018 року у розмірі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1