Справа № 592/130/24
Провадження № 1-в/592/717/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Суми подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про приведення вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 25.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

установив:

Начальник Сумського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про приведення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання щодо приведення вироку районного суду м. Суми від 25.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ.

Вислухавши думку прокурора, перевіривши доводи подання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн.

Судом установлено, що Ковпаківський районний суд м. Суми вироком від 25.04.2024 визнав ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжки, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану» і засудив за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом, який мав місце 27.09.2023 на суму 464 грн 40 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2 684 грн)) із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Таким чином діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2024 наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України з огляду на приписи п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю судом, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5 КК України, ст. 7, 9, 284, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про приведення вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 25.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 задовольнити.

Привести вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 25.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1