СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/617/25
ун. № 759/1723/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0001363 від 20.07.2023 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0001363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2023 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 створив та очолив злочинну організацію зі стабільним складом, до якої увійшли окрім нього, керівники відповідних структурних частини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також виконавці у складі структурних частин ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , а також інші невстановлені органом досудового розслідування особи, які заздалегідь зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, після чого у період з 19.11.2023 до моменту припинення працівниками правоохоронних органів їх діяльності, вчинили особливо тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території м. Києва, загальний прибуток від якої склав близько 500 000 гривень на місяць.

На ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та інших невстановлених під час досудового розслідування збувачів, як виконавців злочину у складі злочинної організації підпорядкованих керівнику структурної частини ОСОБА_12 та безпосередньо керівнику злочинної організації ОСОБА_7 , було покладено наступне: отримання від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , у разі відсутності ОСОБА_7 , сформованих доз психотропних речовин з метою їх подальшого збуту шляхом створення схованок - «закладок» та/або за принципом «з рук в руки»; незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин на території міста Києва з рук в руки; забезпечення заходів конспірації під час злочинної діяльності шляхом використання спеціально підготовлених мобільних терміналів та спілкувань через месенджери; передача грошових коштів отриманих в результаті незаконного збуту особисто керівнику злочинної організації ОСОБА_7 , у разі його відсутності, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , з рук в руки або шляхом перерахування на відповідні банківські рахунки; виконання інших вказівок, які виникнуть під час злочинної діяльності.

Під час проведення досудового розслідування встановлено низку особливо тяжких злочинів, вчинених ОСОБА_4 , за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , діючи у відповідності до розробленого керівником злочинної організації ОСОБА_7 плану, як виконавець (збувач), в складі окремої структурної частини злочинної організації під керівництвом ОСОБА_12 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у невстановлені час та місці, однак не пізніше 19.04.2024 року, незаконно придбала поліетиленовий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною, який почала незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

19.04.2024 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , виконуючи покладені на неї керівниками злочинної організації обов`язки, пов`язані з незаконним збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, перебувала в районі будинку АДРЕСА_1.

В цей час, до ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю щодо придбання психотропної речовини, звернулась ОСОБА_13 , яка під час спілкування, на питання останньої щодо можливого придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, погодилась продати (незаконно збути) вищевказану психотропну речовину, за грошові кошти в сумі 1000 гривень.

З цією метою, ОСОБА_4 , запропонувала ОСОБА_13 , підійти за адресою: АДРЕСА_1.

В цей же день, близько о 21 год. 25 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі злочинної організації очолюваної ОСОБА_7 , як виконавець (збувач), в складі окремої структурної частини злочинної організації під керівництвом ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини, чітко дотримуючись спільного злочинного плану, у відповідності до покладених на неї, як учасника такої організації обов`язків, заходячись в районі будинку АДРЕСА_1, за грошові кошти в сумі 1000 гривень, передала з рук в руки оперативному покупцеві ОСОБА_13 , тим самим незаконно збула, 2 (два) поліетиленових зіп-пакети з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,4521 г, який остання незаконно придбала та зберігала при собі, з метою збуту, а також збула у складі злочинної організації.

Згідно Таблиці №2, списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. із змінами, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту з носінням браслету.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію захисника, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням браслету, зазначивши, що має на забезпечені чотирьох дітей, з яких троє неповнолітніх, а також матір пенсійного віку, працює майстром манікюру.

08.07.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

08.07.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

10.07.2024 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва стосовно підозрюваної обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 05.09.2024 року.

26.08.2024 постановою Заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжений до 3 місяців, тобто до 08.10.2024, включно.

03.09.2024 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 08.10.2024 включно, без визначення розміру застави.

02.10.2024 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжений до 08.12.2024 тобто до 5 місяців.

04.10.2024 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 02.12.2024 включно, без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжений до 08.07.2025.

29.11.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, підозрюваному продовжений до 27.01.2025 року.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, повністю підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами оглядів; протоколами допиту свідків; протоколами проведених обшуків; висновками судових експертів за результатами проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження у своєї сукупності.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики, встановлені слідчим суддею при обрані підозрюваному запобіжного заходу, його продовженні не зменшилися та продовжують існувати.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, яка перевірялась під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та підтверджується вагомими доказами, достатніми на даній стадії досудового розслідування для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи, що обставини та підстави підозри до цього часу не змінились, наявні та встановлені судом під час обрання запобіжного заходу ризики, не зменшились та продовжують існувати, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав згідно ст.199 КПК України продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

При цьому, слід врахувати, що стороною захисту не надано до суду доказів того, що вказані в клопотанні ризики суттєво зменшились чи взагалі перестали існувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 №12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави у відповідності до положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 по кримінальному провадженні №0001363 від 20.07.2023про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 23.01.2025 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________