Провадження № 1-кс/946/68/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4 , під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, якою просила зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області розглянути її клопотання від 19 грудня 2024 року та їй надати відповідь (справа № 946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24).

Скарга перебуває в провадженні слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 (справа № 946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24).

Крім цього, 30 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, якою просила зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області розглянути її клопотання від 17 грудня 2024 року та їй надати відповідь (справа № 946/10406/24, провадження № 1-кс/946/3187/24).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 грудня 2024 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії. Об`єднано в одне провадження скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії (справа № 946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24), скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії (справа № 946/10406/24, провадження № 1-кс/946/3187/24). Об`єднаній справі присвоєно № 946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24.

31 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернулась із заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що слідчий суддя розглядав справу №946/8725/24 щодо скасування постанови слідчого поліції у кримінальному провадженні №000622, в рамках розгляду якої приховував від неї відеозаписи і протоколи судового засідання та знищив відеозаписи судових засідань.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, шляхом направлення повістки про виклик на електронну адресу, зазначену в заяві.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви про відвід, дослідивши матеріали справи № 946/10404/24 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, при розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не були надані відповідні докази, які б свідчили, про наявність обставин, які б підтвердили факт знищення ним відеозаписів і протоколів судового засідання.

Додаткових підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у заяві про відвід слідчого судді зазначено не було.

Суд приходить, до висновку, що факти, які б підтверджували приховання або знищення відеозаписів і протоколів судового засідання не повідомлені та не доведені. Таким чином, не доведено упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , відсутні обставини, що викликають обґрунтовані сумніви саме у неупередженості слідчого судді.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які були б безспірними підставами передбаченими ст. 75 КПК України для відводу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 і в даному випадку необхідно відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4 , під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та зобов`язання вчинити певні дії (справа №946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24).

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 від 31 грудня 2024 року про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4 , під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії (справа №946/10404/24, провадження № 1-кс/946/3186/24) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 січня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1