Справа № 473/943/25
Номер провадження 1-кс/473/220/2025
У Х В А Л А

іменем України

"25" лютого 2025 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000159 від 20.02.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

в с т а н о в и в:

24.02.2025 р. до суду надійшло клопотання старшого слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна, а саме мобільного телефону «Росо х656» 256 Gb (код 5020) imeil: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 чорного кольору з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «Київстар» з чохлом чорного кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 20 лютого 2025 року, приблизно о 12:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Polo 1,4» реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався по вул. Травневій у в м. Вознесенськ Миколаївської області, де помітив чоловіка, котрий йшов вказаною вулицею. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного особистого збагачення, ОСОБА_5 , зупинився біля ОСОБА_6 та просив останнього дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, достовірно знаючи, що взявши телефон повертати його не має наміру, а має мету ним заволодіти. ОСОБА_6 , попередньо розблокувавши свій мобільний телефон «Samsung Galaxy A25 5G 8/256Gb», подав його ОСОБА_5 , через вікно автомобіля, зі сторони місця водія. В цей час ОСОБА_5 усвідомлюючи факт вчинення ним дій, в умовах очевидності, шляхом виривання з рук останнього, вихопив мобільний телефон «Samsung Galaxy A25 5G 8/256Gb», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , вартістю 5560,10 грн. та на вищевказаному автомобілі з місця вчинення злочину втік.

В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, здавши його до ломбарду, отримавши при цьому грошові кошти в сумі 5560,10 грн.

20.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході особистого обшуку у затриманого вилучено: мобільний телефон «Росо х656» 256 Gb (код 5020) imeil: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 чорного кольору з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «Київстар» у чохлі чорного кольору, котрі поміщено до сейф- пакету WAR0008316; квитанція прийняття предмету застави № від 20.02.2025, котрий поміщено до сейф-пакету WAR0008324. Після проведення огляду квитанцію прийняття предмету застави № від 20.02.2025 упаковано до сейф-пакету WAR1122121.

Метою накладення арешту на майно вилучене у ході особистого обшуку ОСОБА_5 є збереження речових доказів та проведення, в межах даного кримінального провадження, експертних досліджень, об`єктом котрих є вищевказані предмети, старший слідчий просить накласти арешт на вищезазначені предмети.

Слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій клопотання підтримує повністю.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, не заперечує проти накладення арешту на майно, яке вилучено в ході особистого обшуку.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В силу п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, тобто критеріям речового доказу.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В силу ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурором про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно вилучено 20.02.2025 р., клопотання подано до суду 20.02.2025 р., тобто строк звернення до суду не порушено.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, враховуючи зміст ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон «Росо х656» 256 Gb (код 5020) imeil: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 чорного кольору з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «Київстар» у чохлі чорного кольору, котрі поміщено до сейф-пакету WAR0008316; квитанція прийняття предмету застави № від 20.02.2025, яка міститься у сейф-пакеті WAR1122121, яке належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим зберіганням в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область м. Вознесенськ вул. Київська, 24.

При накладенні арешту встановити заборону в розпорядженні та користуванні даним майном, з метою запобігання зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження вилученого майна, для збереження речового доказу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1