490/1711/25 17.03.2025
н/п 1-кс/490/1302/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1711/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання заступника керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його можливої конфіскації за вироком суду, а саме на наступне рухоме та нерухоме майно:

- автомобіль PEUGEOT 4007 2179, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.11.2021;

- автомобіль PEUGEOT 407 2179, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , дата реєстрації 17.03.2020;

- автомобіль CITROENJUMPER 2198, 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , дата реєстрації 03.10.2018;

- автомобіль УРАЛ 2М68, 1967 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 ;

- житловий будинок, загальною площею 147,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (розмір частки: , вид спільної власності: спільна часткова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07);

- будинок, садибного типу, загальною площею, 332,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності 1/1, форма власності: приватна, реєстраційний номер майна: 19807599).

Також прокурор просив про розгляд клопотання без участі особи, у володінні та власності якої знаходиться вказане нерухоме майно з метою унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення арешту майна.

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000135 від 06.03.2025,за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

25.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його підставність, наявність ризику відчуження майна задля уникнення можливої його конфіскації як покарання в разі прийняття ймовірного рішення про призначення відповідного покарання за результатами розгляду кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для розгляду клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, що не позбавляє вказаних осіб в подальшому на звернення до суду з відповідними клопотаннями в разі задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Як встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, РФ та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98- ВР та Федеральним Законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2, 3 зазначеного Договору РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської, а також Херсонської областей відноситься до території України.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська. Луганська. Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська. Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині ранку президент РФ публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України («спеціальну воєнну операцію»).

Так, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території України.

З 24.02.2022 більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями ЗС РФ та на цей час вона знаходиться під окупацією держави-агресора, в тому числі Каховський район Херсонської області.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який на цей час відповідно до чинного законодавства триває.

Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатокдо неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Відповідно до п. п. 6, 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Окупаційна адміністрація це сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 та № 309 від 22.12.2022 територію Зеленопідської селищної територіальної громади Каховського району Херсонської області включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, з 24.02.2022 по теперішній час.

Крім цього, встановлено, що впродовж 2022 року представники підконтрольних РФ самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території Каховського району Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу РФ. З цією метою представниками РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області створено низку підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ окупаційних органів влади, в тому числі так звану «військово-цивільну адміністрацію Херсонської області».

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, фактично проживаючи в смт Дніпряни Новокаховської територіальної громади Каховського району Херсонської області, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення цього населеного пункту збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що територія Каховського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше липня2022 року), реалізуючи прямий умисел, добровільно погодився на зайняття посади в незаконно створеній окупаційною владою адміністрації на тимчасово окупованій території, та обійняв посаду так званого«управляющего делами администрации пгт Днепряны Новокаховской городской военно-гражданской администрации Новокаховского городского округа Херсонской области»,що здійснює свою діяльність на території селища Дніпряни Новокаховської територіальної громади.

ОСОБА_4 , обійнявши вказану вище посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі влади, починаючи з липня 2022 року, перебуваючи на території смт ДніпряниНовокаховської територіальної громади Каховського району Херсонської області,здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції щодо формування та функціонування«Управления делами администрации пгт Днепряны Новокаховской городской военно-гражданской администрации Новокаховского городского округа Херсонской области», підконтрольного окупаційним військам РФ.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді «управляющего делами администрации пгт Днепряны Новокаховской городской военно-гражданской администрации Новокаховского городского округа Херсонской области`систематично здійснює особистий прийом громадян із соціально-побутових питань, особисто приймає громадян на роботу до незаконних органів влади, вимагає від мешканців громади дотримуватись режиму, який встановлено окупаційними військами РФ та адміністрацією держави-агресора, здійснює загальне керівництво комунальними підприємствами, перепідпорядкувавдержавні органи, які діяли на території селища,організовував оформлення та видачу пенсій та інших виплат, спонукав жителів громади до отримання паспортів Російської Федерації.

Окрім того, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_4 закликав жителів смт. Дніпряни Новокаховської територіальної громади Каховського району Херсонської областіприйняти участь у «референдумі» та проголосувати за вступ Херсонської області до складу російської федерації, зобов`язував підприємців на території громади здійснити їх перереєстрацію за російським законодавством.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджена зібраними матеріалами кримінального провадження.

Згідно інформації з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях за підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані наступні транспортні засоби:

-автомобіль PEUGEOT 4007 2179, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.11.2021;

-автомобіль PEUGEOT 407 2179, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , дата реєстрації 17.03.2020;

-автомобіль CITROENJUMPER 2198, 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , дата реєстрації 03.10.2018;

-автомобіль УРАЛ 2М68, 1967 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_5 перебуває наступне майно:

- житловий будинок, загальною площею 147,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (розмір частки: , вид спільної власності: спільна часткова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07);

- будинок, садибного типу, загальною площею, 332,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності 1/1, форма власності: приватна, реєстраційний номер майна: 19807599).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме:

- автомобіль PEUGEOT 4007 2179, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.11.2021;

- автомобіль PEUGEOT 407 2179, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , дата реєстрації 17.03.2020;

- автомобіль CITROENJUMPER 2198, 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , дата реєстрації 03.10.2018;

- автомобіль УРАЛ 2М68, 1967 року випуску, зеленого кольору, номер двигуна НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 ;

- житловий будинок, загальною площею 147,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (розмір частки: , вид спільної власності: спільна часткова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07);

- будинок, садибного типу, загальною площею, 332,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності 1/1, форма власності: приватна, реєстраційний номер майна: 19807599),

шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1