ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001933за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анкара, республіки Туреччина, громадянина Туреччини, працюючого керівником проєктів та програм у сфері регіонального розвитку «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

визнано не винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі КК) та виправдано.

Долю речових доказів вирішено відповідно до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК),-

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні наступного.

13.04.2016 Замовник в особі КП «Дніпропетровський метрополітен» Дніпропетровської міської ради направив на адресу АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» повідомлення про акцептування тендерної пропозиції компанії від 15.10.2015 на виконання підрядних робіт по об`єкту «завершення будівництва метрополітену в місті Дніпропетровську».

23.05.2016 для забезпечення виконання умов майбутнього контракту на «завершення будівництва метрополітену в місті Дніпропетровську» Рада правління АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» прийняла рішення про відкриття Представництва в місті Дніпропетровськ та призначення директором Представництва ОСОБА_11 , персональний номер громадянина Туреччини ТР. НОМЕР_1 , власника паспорта громадянина Туреччини ТР U08859746.

23.05.2016 на ім`я ОСОБА_11 від імені АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» видано довіреність №14754 на вчинення дій на території України із відкриття представницького офісу компанії в місті Дніпропетровську, отримання дозволів та ліцензій, якою його наділено правом підпису, розпорядження грошовими коштами, правом подачі документів до компетентних органів України.

17.06.2016 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видано свідоцтво про реєстрацію «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», реєстраційний № ПІ-5162, яким кількість іноземних співробітників Представництва службовців «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» обмежена 3 особами.

17.06.2016 «Представництво «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств та організації України та йому присвоєно ідентифікаційний код особи №26511979, без права юридичної особи.

Відповідно до статуту АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», наказу № 4-к від 22.06.2016 «Про організаційно-функціональну структуру «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, отже відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Таким чином, директор «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 є службовою особою АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» та несе юридичну відповідальність разом із вказаною юридичною особою, зареєстрованою на території Республіки Туреччина.

13.07.2016 за результатами проведення конкурсних торгів з відбору виконавця робіт по об`єкту «завершення будівництва метрополітену в місті Дніпропетровську» між генеральним підрядником - АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» та Замовником комунальним підприємством «Дніпропетровський метрополітен» Дніпропетровської міської ради укладено Контракт 1А на загальну суму 224 млн. євро.

Умови Контракту 1А включають Загальні Умови, які відповідають розділу «Загальні Умови», який є частиною «Умов контракту на поставку, проектування і будівництво», перше видання 1999 року опубліковане Міжнародною федерацією інженерів-консультантів (FIDIC жовта книга) та розділ Особливі Умови, в якому містяться зміни і доповнення до розділу «Загальні Умови».

Згідно п. 1 Тому ІІІ.ІІ «Умов Контракту на поставку, проектування і будівництво» обсяг робіт, який повинен виконати Підрядник, також включає:

- Отримання усіх необхідних для виконання робіт дозволів та погоджень;

- Наявність відповідних ліцензій та кваліфікаційних сертифікатів;

- Розробку детального проекту (стадія проектування «Р»), коригування проектної документації (стадія проектування «П»); проходження державної експертизи;

- Дотримання пожежної, техногенної та екологічної безпеки;

- Безпечне ведення робіт та безпека праці;

- Забезпечення постійного та обов`язкового обслуговування об`єктів будівництва на договірних засадах аварійно-рятувальними службами;

- Ведення спостереження за можливими деформаціями підземних споруд.

Підрядник під час виконання свої обов`язків за Контрактом повинен виконувати положення та вимоги діючого українського законодавства, як вони забезпечені в наступних документах:

- ДБН державні (національні) будівельні норми України;

- БНіП будівельні норми правила (колишнього СРСР, дію яких не скасовано);

- БН будівельні норми (колишнього СРСР, дію яких не скасовано);

- ДСТУ державні (національні) стандарти України, прийняті Мінрегіонбудом України;

- ДЕСТ державні стандарти (колишнього СРСР, дію яких не скасовано);

- СТ РЕВ стандарти Ради економічної взаємодопомоги (колишнього СРСР, дію яких не скасовано);

- ТС технічні свідоцтва підтвердження застосування нових будівельних виробів до виконання.

- Іншими законодавчими актами України.

Зокрема, відповідно до постанови Кабінету міністрів України №256 від 30 березня 2016 року «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів ІV і V категорій складності» (зі змінами станом на 30.03.2016), для отримання ліцензії на ведення господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності здобувач подає органові ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV категорії або ІV і V категорій складності;

До заяви додаються такі підтверджуючі документи:

- відомості про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологію виробництва, інформаційно-правове забезпечення, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані заявником будівельно-монтажні роботи згідно з додатком 2;

- за наявності у суб`єкті господарювання відокремленого підрозділу, який має намір провадити господарську діяльність з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності, у таких відомостях зазначається інформація про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем технологію виробництва наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані відокремленим підрозділом будівельно-монтажні роботи;

- опис документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, згідно з додатком 3.

Господарська діяльність з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності здійснюється з дотриманням вимог ДБН В.1.2.-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ» за класами наслідків (відповідальності) будівлі або споруди: СС3 значні наслідки (V категорія складності), СС2 середні наслідки (ІV категорія складності), ДБН А.№3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», інших нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності.

ІV категорії складності попереднє виконання робіт з будівництва не менше трьох об`єктів ІІІ категорії складності;

V категорії складності попереднє виконання робіт з будівництва не менше трьох об`єктів ІV категорії складності або не менше п`яти об`єктів ІІІ категорії складності.

Суб`єктам господарювання, які мають намір провадити господарську діяльність з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності та отримують ліцензію вперше, право виконувати роботи на таких об`єктах без попереднього досвіду роботи надається за умови дотримання організаційних кадрових і технологічних вимог, установлених цими Ліцензійними установами, та підтвердження досвіду роботи фахівців суб`єкта господарювання за попереднім місцем їх роботи (пункт 11 додатка 2).

Організаційними вимогами є наявність:

- затвердженої організаційної структури суб`єкта господарювання відповідно до переліку робіт;

- в організаційній структурі суб`єкта господарювання підрозділів та/або спеціалістів, які забезпечують виконання адміністративно-керівних, виробничо-технічних, планово-договірних, виробничих, юридичних функцій та функцій контролю з якості, промислової безпеки та охорони праці, ведення та збереження національних стандартів, будівельних норм та нормативно-правових актів у сфері містобудівної діяльності та виконавчої документації;

- затверджених положень про відповідні структурні підрозділи та посадових інструкцій працівників згідно з розподілом обов`язків, повноважень та відповідальності осіб, штатного розпису;

- укладених трудових договорів з усіма найманими працівниками;

- національних стандартів, будівельних норм та нормативно-правових актів у сфері містобудівної діяльності;

- власних або орендованих виробничих приміщень, засобів виробництва;

- документа, який підтверджує впровадження системи управління якістю продукції суб`єкта господарювання.

Крім того, організаційними вимогами є укомплектованість суб`єкта господарювання керівниками, професіоналами, фахівцями і робітниками необхідних професій та кваліфікацій відповідно до організаційної структури суб`єкта господарювання, положень Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» та вимог Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 64).

Ліцензіат зобов`язаний повідомляти органові ліцензування про всі зміни даних, які зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії не пізніше одного місяця з дня настання таких змін.

Кадровими вимогами є наявність у:

- керівників, професіоналів та фахівців залежно від видів виконуваних робіт відповідної освіти та кваліфікації;

- керівника суб`єкта господарювання або його заступника вищої освіти відповідної спеціалізації (магістр, спеціаліст, бакалавр). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра або спеціаліста не менше двох років, бакалавра не менше трьох років;

- головного інженера вищої освіти відповідної спеціалізації (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра не менше двох років, спеціаліста не менше трьох років.

- начальника виробничо-технічного відділу, технічного відділу вищої освіти відповідної спеціальності (магістр, спеціаліст). ). Стаж роботи за професією повинен становити не менше двох років.

- працевлаштування за основним місцем роботи керівника суб`єкта господарювання і головного інженера. Для заступників керівника суб`єкта господарювання і керівників його виконавчих та функціональних підрозділів допускається працевлаштування не за основним місцем роботи, однак кількість таких керівників повинна становити не більш як 50 відсотків їх загальної кількості для провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV категорії складності та не більш як 20 відсотків для провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів V категорії складності;

- проходження керівниками, професіоналами та фахівцями спеціального навчання у строки, визначені у програмах навчання.

Технологічними вимогами є:

- наявність будівельних машин, технологічних комплексів засобів малої механізації, устаткування, оснащення, інвентарю, пристроїв та інструменту відповідно до технологічних вимог виконання робіт. Виконання робіт здійснюється згідно з нормативно-правовими актами, будівельними нормами та нормативними документами у сфері містобудівної діяльності та робочою документацією;

- дотримання вимог із забезпечення промислової безпеки та охорони праці.

Водночас, у період часу з 21.06.2016 по 30.06.2016, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, офіс 802, ОСОБА_10 , являючись службовою особою «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 », діючи спільно з невстановленими слідством особами, виготовив документи, необхідні для отримання ліцензії «на ведення господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності» для АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», а саме:

- заяву про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності від 21.06.2016 на 3 арк., зареєстровану у Державній архітектурно-будівельній інспекції України 30.06.2016 за № 40-12962;

- додаток № 2 до Ліцензійних умов від 21.06.2016 на 29 арк.;

- опис документів, що подаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорій складності від 21.06.2016 на 1 арк., достовірно знаючи що відомості зазначені у вказаних документах не відповідають дійсності.

Зокрема, у Додатку № 2 до Ліцензійних умов від 21.06.2016 на 1 аркуші Уфук Башаран вказав, що «Представництво «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» складається з працівників у кількості 143 особи, що не відповідало дійсності.

Крім того, на аркуші 11 Додатку № 2 Ліцензійних умов Уфук Башаран зазначив, що за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, знаходиться виробнича база АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» загальною площею 12 540 м2, що не відповідає дійсності.

Уфук Башаран для надання легітимності, вказані вище документи засвідчив печаткою Представництва, а невстановлена слідством особа замість ОСОБА_11 поставила свої підписи.

У подальшому, ОСОБА_10 видав вказані документи до Державної архітектурно-будівельної інспекції України за адресою: м. Київ, вул. Л. Українки, 26.

Матеріалами досудового слідства встановлено наступне:

Згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб на суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, поданих «Представництвом «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» до ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська у липні 2016 року, на підприємстві працювало два працівника, у серпні-вересні 2016 року 3 працівника, яким нараховувалась заробітна плата, а згідно звітності по податковим розрахункам сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податків за формою №1ДФ за 3 квартал 2016 року, що подана 08.11.2016 до органу ДФС, на «Представництві «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» працювало у 2016 році 3 особи за основним місцем роботи та 1 особа за договором про надання послуг. Крім того, згідно штатного розпису, затвердженого наказом № 4-К від 22.06.2016 на «Представництві «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» працювало 38 осіб. у подальшому 31.01.2017 Представництвом подано звітність за формою № 1ДФ за 3 квартал 2016 року в якій вказано, що на «Представництві «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» працює 39 осіб та 1 за цивільно-правовим договором, а 09.02.2017 подано звітність за формою № 1ДФ за 4 квартал 2016 року в якій вказано, що на «Представницті «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» працює 42 особи та 1 за цивільно-правовим договором.

Крім того, відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, виробничі бази площею 12 540 м2 відсутні. Натомість за вказаною адресою знаходиться торгівельно-розважальний центр та офісні і житлові приміщення.

Тобто ОСОБА_10 , спільно з невстановленими слідством особами, створив та видав до Державної архітектурно-будівельної інспекції України офіційні документи, в які вніс завідомо неправдиві відомості щодо кількості співробітників «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» і наявності виробничої бази.

13.07.2016 у відповідності до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.07.2016 за № 25-Л АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» отримало ліцензію на ведення господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV і V категорії складності, про отримання якої, ОСОБА_10 особисто поставив свій підпис.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, своїми умисними діями, які виразились у внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей та видачі завідомо неправдивого офіційного документу, директор «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК.

Крім того, у 2018-2019 роках у ході виконання робіт за Контрактом 1А із виносу зовнішніх мереж біля будівлі гуртожитку №2, що належить НТУ «Дніпровська політехніка», розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 17, директором «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 для виконання субпідрядних робіт залучено ТОВ «Електромережі», яке в свою чергу залучило ТОВ «Соло» в якості субпідрядника для виконання робіт із монтажу системи водовідведення та водопостачання.

Так, під час виконання вказаних робіт із виносу зовнішніх мереж, у період з 04.12.2018 по 05.10.2019, біля будівлі гуртожитку №2, що належить НТУ «Дніпровська політехніка», розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 17, перебували розритими траншеї і котловани під електрокабель та влаштування водопостачання, незакритим колодязь відводу В1, які знаходились під впливом атмосферних опадів та інших погодних і технічних явищ.

При цьому, листами №03/12 від 04.12.2018, №06/12 від 07.12.2018, №25 від 22.02.2019, №60 від 19.03.2019, №62 від 27.03.2019, №102 від 14.05.2019, №103 від 16.05.2019, №111 від 27.05.2019 від субпідрядника ТОВ «Електромережі» на адресу директора «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 надходили неодноразові звернення стосовно відсутності фінансування, можливості настання небезпечних наслідків для здоров`я людей, необхідності захисту територій будинків під час виконання будівельних робіт.

Однак, внаслідок недбалого ставлення директора ОСОБА_11 до виконання своїх службових обов`язків, самоусунення від їх виконання та самоусунення від вирішення питань пов`язаних із фінансуванням будівництва та усуненням проблемних питань із виносу зовнішніх мереж, упродовж 2018-2019 років котловани та траншеї, колодязь водопроводу В1 біля будинку №17 по пр. Дмитра Яворницького в місті Дніпрі, залишилися відкритими для атмосферних опадів, внаслідок чого лесові ґрунти під фундаментом будівлі гуртожитку №2 наповнювались водою, а фундамент поступово просідав, що підтверджується висновком відповідної експертизи.

Так, 05 жовтня 2019 року бездіяльність «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 , під час будівництва Дніпровського метрополітену, призвела до виникнення надзвичайної ситуації, а саме: раптових нерівномірних деформацій конструкцій будинку №17 по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпро в межах рядів «А-В» осей «26-29», у тому числі просідання фундаментів, яка належить НТУ «Дніпровська політехніка», що спричинило її часткове руйнування та непридатний до нормальної експлуатації стан, небезпеку для життя та здоров`я мешканців гуртожитку та завдало матеріальних збитків потерпілому в особі НТУ «Дніпровська політехніка» на суму 16 493 300 грн. (шістнадцять мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі триста гривень).

Згідно висновку експертів раптові неправомірні деформації конструкцій будинку №17 по пр-ту. Дмитра Яворницького в м. Дніпро в межах рядів «А-В» осей «26-29», у тому числі просідання фундаментів, відбулись внаслідок таких факторів:

- наявності протягом тривалого часу (майже рік) незакритого котловану на розі просп. Дмитра Яворницького та просп. Гагаріна;

- відсутності протягом тривалого часу (більше року) асфальтобетонного покриття частини траншеї, прокладеної вздовж вуличного фасаду будинку по просп. Дмитра Яворницького та у безпосередній близькості до його стіни;

- незабезпечення водозахисних заходів з організації водовідведення атмосферних, талих та поверхневих стоків, а також водостоку з покрівлі будинку за межі будівельного майданчика (зокрема зазначеного котловану та траншеї) під час перевлаштування інженерних комунікацій (трубопроводів водопостачання В1 та електромережах);

- розташування фундаментів будинку на основі із лесових ґрунтів, які здатні проявляти просідаючі властивості при їх замочуванні;

- невідповідності будинку діючими (тобто сучасним) вимогам нормативних документів щодо виконання повного комплексу заходів інженерного захисту, що використовуються при будівництві об`єктів на просідаючих ґрунтах (його безпечна експлуатація можлива тільки за умови відсутності замочування ґрунтової основи);

- замочування протягом тривалого часу основи фундаменту із лесових ґрунтів через відкритий котлован та не заасфальтовану ділянку траншеї. При цьому критичне замочування основи фундаменту відбулось напередодні настання раптових нерівномірних деформацій протягом сильних злив 04-05 жовтня 2019 року.

Генеральному підряднику будівництва Дніпропетровського метрополітену АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» можливо було уникнути виникнення раптово нерівномірних деформацій конструкцій будинку № 17 по просп. Дмитра Яворницького у м. Дніпрі в межах рядів «А-В» осей «26-29», у тому числі просідання фундаментів, шляхом виконання таких заходів, які повинен був забезпечити упродовж 2016-2019 років директор «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 :

- організації моніторингу за можливим розвитком додаткових деформацій будинку та прилеглої до нього території до початку будівельних робіт, зокрема земельних під час її виконання;

- забезпечення водозахисних заходів з організації водовідведення атмосферних, талих та поверхневих стоків, а також водостоку з покрівлі будинку за межі будівельного майданчика;

- забезпечення своєчасного виконання всіх етапів робіт при перевлаштуванні інженерних комунікацій (проміжок у часі між розкриттям траншей та котлованів, прокладанням інженерних комунікацій, зворотною засипкою і відновленням асфальтобетонного покриття та мощення повинен бути мінімальним).

Раптові нерівномірні деформації конструкцій будинку № 17 по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпро в межах рядів «А-В» осей «26-29», у тому числі просідання фундаментів, відбулись внаслідок невиконання директором «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 таких положень та вимог нормативних документів, а також проектної документації при перевлаштуванні інженерних комунікацій (трубопроводів водопостачання В1 та електромереж) у рамках будівництва другої пускової ділянки першої черги Дніпропетровського метрополітену в районі станції «Площа Жовтнева» («Історичний музей»):

у частині здійснення розробки котлованів та траншеї в просідаючих лесових ґрунтах без виконання водозахисних заходів з організації водовідведення атмосферних, талих та поверхневих вод за межі будівельного майданчика:

- п. 10.1.4 ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення»;

- п. 5.1.10 ДБН В. 1.1-24:2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів. Основні положення проектування»;

- п. 1.3, 3.4, 3.9 та 5.4 ДБН В. 1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки»;

- п. 18.3.16 ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування»;

- п. 12.8.1, 12.8.2, 12.8.8 ДСТУ-Н Б В. 1.1-44:2016 «Настанова щодо проектування будівель і споруд на просідаючих ґрунтах»;

- п. 6.1 ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013 «Настанова щодо проведення земляних робіт, улаштування основ та спорудження фундаментів (СНиП 3.02.01-87, MOD)»;

- п. 10.8.3 проекту організації будівництва «Перевлаштування інженерних комунікацій в районі станції метро «Площа Жовтнева» («Історичний музей»)» (шифр 1А-С03-000-ПОС-02-П-01), який розроблений ТОВ «Електромережі» у 2017 році;

у частині не забезпечення мінімальної перерви між закінченням земляних робіт з улаштування котлованів і траншеї, монтажем трубопроводів водопостачання та електромереж, зворотною засипкою та відновленням асфальтобетонного покриття (фактично термін перерви у проведенні даних робіт становив приблизно рік):

- п. 5.10 ДБН В. 1.1-45:2017 «Будівлі і споруди в складних інженерно- геологічних умовах. Загальні положення»;

- п. 3.3 проекту організації будівництва «Перевлаштування інженерних комунікацій в районі станції метро «Площа Жовтнева» («Історичний музей»)» (шифр 1А-С03-000-ПОС-02-П-01), який розроблений ТОВ «Електромережі» у 2017 році;

у частині невжиття заходів щодо унеможливлення пошкоджень прилеглої забудови шляхом консервації об`єкта будівництва у зв`язку з призупиненням будівництва:

- п. 1.1 «Положення про порядок консервації та розконсервації об`єктів будівництва», затверджене наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 21.10.2005 №2 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2005 за № 1582/11862;

п. 1.15 ДБН В. 1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки», а також інших суміжних нормативних документів в частині організації робіт з водовідведення атмосферних, талих та поверхневих вод, недопущення замочування просідаючих лесових ґрунтів, своєчасного виконання земляних та монтажних робіт, зворотної засипки ґрунту, відновлення асфальтобетонного покриття, а також консервації об`єктів будівництва у зв`язку з припиненням будівництва.

Недотримання зазначених положень та вимог нормативних документів, а також проектної документації у частині невиконання водозахисних заходів допущено підрядником, в особі директора Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 (п. 1.7 ДБН В. 1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки»).

В результаті злочинної недбалості директора «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 інтересам НТУ «Дніпровська політехніка» завдано матеріальних збитків на суму 16 493 300 грн. (шістнадцять мільйонів чотириста дев`яносто три тисячі триста гривень), що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а отже є тяжкими наслідками.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, своїми злочинними діями, що виразилися у неналежному виконанні директором «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК.

В обґрунтування своїх висновків про недоведеність вчинення ОСОБА_13 злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК суд послався на те, що за стандартом доведення вини поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_9 у внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей та видачу завідомо неправдивого офіційного документу не доведена, так як доказів того, що останній вносив до документів і особисто подавав їх до ДАБі не надано, надано докази того, що він не підписував документи, а згідно ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином вина ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК не доведена і останній підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, так як не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Висновок суду про виправдання ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК обґрунтовано тим, що при виконанні робіт біля будинку № 17 по пр. Дмитра Яворницького, АТ «Лімак» не виступало ані замовником ані підрядником цих робіт в сенсі «Положення про порядок консервації та розконсервації об`єктів будівництва» та ДБН В 1.2-12-2008, так як залучило в якості підрядника ТОВ «Електромережу» на весь обсяг робіт по виносу водоводу і електромережі, а ТОВ «Електромережі» залучило підрядника для виконання робіт, як мінімум біля будинку № 17 по пр. Дмитра Яворницького. Отже в частині робіт по розриттю і незакриттю котловану замовником і підрядником АТ «Лімак» не було, а тому у останнього не виникало обов`язків по закриттю котловану і здійсненню водозахисних заходів.

З наданих суду документів неможливо встановити чи був дійсно АТ «Лімак» винен кошти ТОВ «Електромережі», чи виконано належним чином роботи для їх фінансування з боку АТ «Лімак», та й надання таких доказів перевело б кримінальне провадження у площину вирішення господарського спору. Однак очевидним є те, що в судовому засіданні беззаперечно не доведено, що АТ «Лімак» був зобов`язаний сплатити кошти ТОВ «Електромережа» по договорам № 18 і № 32 і що саме несплата цих коштів призвела до не закриття котловану та не асфальтування траншеї, що в свою чергу, призвело до деформації будинку. Відповідно не доведено, що саме ОСОБА_10 зобов`язаний був здійснити фінансування, однак самоусунувся від цього обов`язку, а тому винуватість останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК не доведена і останній підлягає виправданню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 посилається на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого органом досудового слідства кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового слідства доказами, дослідженими в ході судового провадження.

З наданих та досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_10 , станом на 21-30 червня 2016 року, тобто дату складання та подання заяви про видачу ліцензії до ДАБІ був єдиною службовою особою АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», який мав повноваження на такі дії, віповідно до виданої довіреності, а також взагалі єдиною службовою особою АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» на території України. Повноваження директора представництва у місті Дніпропетровську ОСОБА_10 отримав від Ради Правління АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 » 18.05.2016. ОСОБА_14 23.05.2016 видано довіреність на вчинення реєстраційних дій щодо представництва АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», в тому числі на отримання ліцензій в державних органах. Нікого окрім ОСОБА_11 на такі дії правління не уповноважувало, а сам обвинувачений не мав права передоручення.

Особою, яка особисто отримала ліцензію був також ОСОБА_15 , що підтверджується результатами судової почеркознавчої експертизи. Будь-яких документів, які б могли свідчити про те, що існували інші особи, які мали повноваження підписувати документи від імені ОСОБА_11 , як службової особи АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» у ході досудового слідства не здобуто та судом не досліджено.

Згідно ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають в тому числі і такі види господарської діяльності як «будівництво об`єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність"». Цим же Законом передбачено, що «Документи, що складаються здобувачем ліцензії відповідно до цілей цього Закону, повинні бути викладені державною мовою та підписані здобувачем ліцензії або іншою на це особою».

Приймаючи до уваги, що отримання ліцензії є обов`язковою умовою для початку робіт, а порядок її отримання чітко регламентовано Законами України, твердження суду про те, що «суду не надано доказів того, що обвинувачений особисто подавав заяву до ДАБІ, а, навіть якщо припустити, що він це зробив особисто, то з огляду на попередні пункти, не доводиться поза розумніш сумнівом той факт, що він знав про те що додаток N9 2 містить неправдиві відомості, а отже подаючи заяву не вчиняв умисні дії на видачу завідомо неправдивого офіційного документа» не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам Закону.

Крім того, суд у вироку визнав факт службового підроблення та видачі до ДАБІ України завідомо неправдивого офіційного документу «заяви про видачу ліцензії», чим сам спростував свої висновки про недоведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, оскільки саме на обвинуваченого були покладені обов`язки забезпечення достовірності документів, які подаються до державного органу для отримання ліцензії.

Посилання суду не те, що ОСОБА_10 не володіє українською мовою, якою складені документи, і, як наслідок, не міг вчинювати активних дій зі службового підроблення, протирічать не тільки матеріалам кримінального провадження, а й законодавству України в цілому, оскільки Законом України «Про підприємництво», зокрема передбачено, що «для отримання ліцензії на кожен вид діяльності суб`єкт підприємницької діяльності подає органу, що видає ліцензії, заяву про видачу ліцензії Заявник несе відповідальність згідно із законодавством за достовірність відомостей, викладених у заяві, та доданих до неї документів». Крім того, відповідно наказу № 7, який сам же ОСОБА_16 підписав 22.06.2016, у нього був у розпорядженні та підпорядкуванні штатний перекладач Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 » ОСОБА_17 . Вказана інформація зафіксована у наданих суду кадрових документах, а також в акті інспекційного відвідування Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» ГУ Держпраці у Дніпропетровській області № ДН 218/1861/АВ.

Крім того, суд у вироку послався на те, що «Відсутність умислу ОСОБА_11 додатково підтверджується також тим, що Ліцензійними умовами, затвердженими Постановою КМУ №256 від 30.03.2016 не передбачено кадрові та технічні умови за яких здобувач ліцензії повинен мати певну кількість працівників чи володіти виробничою базою певної площі. Тобто, данні про 143 працюючих штатних працівника та площу виробничої бази розміром 12 540 м? не є визначальними чи обов`язковими при прийнятті рішення про видачу ліцензії».

Вказане твердження є вільним трактуванням з боку суду Постанови КМУ № 256 від 30.03.2016, яка передбачає що «п 5. Здобувач ліцензії у спосіб, передбачений частиною першою статті 10 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності, подає органові ліцензування заяву про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV категорії або IV і V категорій складності (далі - заява про отримання ліцензії) згідно з додатком 1.

До заяви додаються такі підтверджуючі документи:

відомості про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологію виробництва, інформаційно-правове забезпечення, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані заявником будівельно-монтажні роботи згідно з додатком 2.

За наявності у суб`єкта господарювання відокремленого підрозділу, який має намір провадити господарську діяльність з будівництва об`єктів«IV і V категорій складності, у таких відомостях зазначається інформація про виробничо-технічну базу, склад працівників за професійним та кваліфікаційним рівнем, технологію виробництва, наявну систему контролю якості виконання робіт, виконані відокремленим підрозділом будівельно-монтажні роботи;

копія паспорта керівника здобувана ліцензії (тільки для фізичної особи - підприємця, який через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомив про це відповідний орган доходів і зборів та має відповідну відмітку в паспорті);

опис документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, згдіно з додатком 3

Крім того, відповідно до правил FIDIC (Міжнародна федерація інженерів-консультантів), а саме умови контракту на електромонтажні роботи і роботи з монтажу механічного устаткування Жовта книга в редакції 1999 року (далі FIDIC), підрядник будівництва повинен відповідати ряду умов, у тому числі щодо спроможності виконувати роботи за Контрактом 1А, штатній чисельності працівників та наявності виробничих баз, що також не було взято судом до уваги при постановленні вироку.

Таким чином, на думку прокурора, висновки суду про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК зроблені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є хибними.

Приймаючи рішення про виправдання обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, суд зазначив, що в судовому засіданні не встановлені обставини, які можуть свідчити про наявність об`єктивної сторони вказаного злочину, а саме «нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи і коло службових обов`язків покладених на неї цим актом; які саме обов`язки в якому обсязі та порядку службова особа має виконувати у відповідних умовах і чи мала вона реальну можливість виконати ці обов`язки, - у чому саме виявились допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили; чи знаходяться службові порушення у причинному зв`язку із наслідками, що настали».

Висновки суду, викладені у вироку, зокрема і щодо неприйняття до уваги висновку комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, безпеки життєдіяльності експертизи № 29494/19-42/29495/19-43/29496/19-46/29497/19-49, - не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом досліджені не всі надані прокурором документи.

Крім того судом, не прийнято до уваги вимоги правил FIDIC, Цивільного Кодексу України, які регламентують умови виконання договору підряду, згідно яких «одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку».

Таким чином, трактування судом умов договору між АТ «Ksмак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» та КП «Дніпровський метрополітен», викладене у вироку, є вільним трактуванням вимог цивільно-правових норм у рахунок однієї зі сторін у кримінальному проваджені, яке не відповідає вимогам Цивільного Кодексу України.

Судом також не прийнято до уваги численні листи ТОВ «Електромережі» на ім`я ОСОБА_18 як директора Представництва, «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» з вимогою погасити заборгованість та вжити заходів для консервації трубопроводів. Невраховано судом і численні офіційні Претензії від ТОВ «Електромережі» до Представництва, «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 » щодо заборгованості за договорами підряду.

Судом безпідставно не прийняті до уваги висновки експертизи, згідно з якими: Раптові нерівномірні деформації конструкцій будинку № 17 по просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпро в межах рядів «А-В» осей «26-29», у тому числі просідання фундаментів, відбулись внаслідок невиконання директором «Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 таких положень та вимог нормативних документів, а також проектної документації при перевлаштуванні інженерних комунікацій (трубопроводів водопостачання В1 та електромереж) у рамках будівництва другої пускової ділянки першої черги Дніпропетровського метрополітену в районі станції «Площа Жовтнева» («Історичний музей»):

у частині здійснення розробки котлованів та траншеї в просідаючих лесових ґрунтах без виконання водозахисних заходів з організації водовідведення атмосферних, талих та поверхневих вод за межі будівельного майданчика:

п. 10.1.4 ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення»;

п. 5.1.10 ДБН В. 1.1-24:2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів. Основні положення проектування»;

п. 1.3, 3.4, 3.9 та 5.4 ДБН В. 1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки»;

п. 18.3.16 ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування»;

п. 12.8.1, 12.8.2, 12.8.8 ДСТУ-Н Б В.1.1-44:2016 «Настанова щодо проектування будівель і споруд на просідаючих ґрунтах»;

п. 6.1 ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013 «Настанова щодо проведення земляних робіт, улаштування основ та спорудження фундаментів (СНиП 3.02.01-87, МОБ)»;

п. 10.8.3 проекту організації будівництва «Перевлаштування інженерних комунікацій в районі станції метро «Площа Жовтнева» («Історичний музей»)» (шифр 1А-С03-000-ПОС-02-П-01), який розроблений ТОВ «Електромережі» у 2017 році;

- у частині не забезпечення мінімальної перерви між закінченням земляних робіт з улаштування котлованів і траншеї, монтажем трубопроводів водопостачання та електромереж, зворотною засипкою та відновленням асфальтобетонного покриття (фактично термін перерви у проведенні даних робіт становив приблизно рік):

п. 5.10 ДБН В. 1.1-45:2017 «Будівлі і споруди в складних інженерно-геологічних умовах. Загальні положення»;

п. 3.3 проекту організації будівництва «Перевлаштування інженерних комунікацій в районі станції метро «Площа Жовтнева» («Історичний музей»)» (шифр 1А-С03-000-ПОС-02-П-01), який розроблений ТОВ*«Електромережі» у 2017 році;

- у частині невжиття заходів щодо унеможливлення пошкоджень прилеглої забудови шляхом консервації об`єкта будівництва у зв`язку з призупиненням будівництва:

п. 1.1 «Положення про порядок консервації та розконсервації об`єктів будівництва», затверджене наказом Міністерства будівництву архітектури тажитлово-комунального господарства України 21.10.2005 №2 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2005 за № 1582/11862;

п. 1.15 ДБН В.1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки», а також інших суміжних нормативних документів в частині організації робіт з водовідведення атмосферних, талих та поверхневих вод, недопущення замочування просідаючих лесових ґрунтів, своєчасного виконання земляних та монтажних робіт, зворотної засипки ґрунту, відновлення асфальтобетонного покриття, а також консервації об`єктів будівництва у зв`язку з припиненням будівництва.

Недотримання зазначених положень та вимог нормативних документів, а також проектної документації у частині невиконання водозахисних заходів допущено підрядником, в особі директора Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет ОСОБА_12 (п. 1.7 ДБН В.1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки»).

Безпідставне неприйняття висновків експертизи, разом з невірним трактуванням судом цивільно-правових норм, потягло за собою невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, є безумовною підставою для скасування вироку.

Апелянт зазначає, що докази сторони обвинувачення, досліджені судом визнані судом допустимими, тому при правильній оцінці, відповідно до фактичних обставин кримінального провадження можуть бути прийняті судом при винесені вироку.

Таким чином, висновки суду про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК зроблені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, суд допустив суперечності, при посиланні на підстави виправдання обвинуваченого ОСОБА_11 , в порушення вимог ст. 284 КПК не послався на норму закону, за якою ОСОБА_10 виправданий, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також прокурор зазначає, що зазначити, що у вступній частині вироку судом вказано, що розглянуто кримінальне провадження № 0001063, яке фактично у нього в провадженні не перебувало, оскільки ОСОБА_10 повідомлений про підозру та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0001933.

Окрім того, під час дебатів, в останньому судовому засіданні був відсутній представник потерпілого НТУ «Дніпровська політехніка», про що зазначав прокурор і клопотав про відкладення судового засідання для забезпечення участі у судовому розгляді представника потерпілого, на що суд відмовив.

Враховучи викладене, прокурор просить вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2021 стосовно ОСОБА_11 скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК - у виді штрафу 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 4250 грн., із позбавленням права займати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях на території У країни строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 367 КК - у виді 2 років позбавлення волі із позбавленням права займати керівні посади в підприємствах, установах, організаціях на території України строком на 1 рік та зі штрафом у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 4250 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_14 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 2 (двох) років позбавлення волі із позбавленням права займати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях на території України строком на 1 рік 6 місяців та зі штрафом у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 4250 грн.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК прокурор клопоче повторно дослідити докази, надані під час кримінального провадження, приймаючи до уваги, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями кримінально-процесуального закону, а саме:

- заяву про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV категорії або IV і V категорій складності з додатками;

- судову почеркознавчу експертизу;

- комплексну експертизу будівельно-технічної, оціночно-будівельної, безпеки життєдіяльності № 29494/19-42/29495/19-43/29496/19-46/29497/19-49;

- претензії ТОВ «Електромережі» до АТ «Лімак»;

- службове листування ТОВ «Електромережі»;

- умови контракту FIDIC, кадрову документацію;

- положення про представництво «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті»;

- довіреність на ім`я ОСОБА_18 від 18.05.2016;

- рішення Ради Правління АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті»;

- матеріали інспекційного відвідування Держпраці в Дніпропетровській області;

- відповідь з ДПІ;

- листи від ТОВ «Електромережі» до Представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», зокрема на ім`я ОСОБА_11 про необхідність профінансувати закриття котлованів від атмосферних опадів та про відсутність коштів на провадження діяльності №03/12 від 19.03.2019, №06/12 від 07.12.2018, № 25 від 22.02.2019, № 60 від №62 від 27.03.2019, №102 від 14.05.2019, №103 від 16.05.2019, №111 від 27.05.2019.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 подали до суду заперечення на апеляційну скарги прокурор, в яких навели доводи на спростовування апеляційних вимог сторони обвинувачення, просили вирок суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Захисник ОСОБА_7 , за узгодженням з обвинуваченим ОСОБА_9 , подала до суду апеляційної інстанції клопотання про закриття кримінального провадження №0001933 від 26.10.2020 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що кримінальне провадження № 0001063 було зареєстровано 06.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК.

27.03.2018 слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_19 було винесено постанову про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) (далі також - "Постанова про закриття кримінального провадження). Дана постанова не була скасована в порядку і строки, передбачені ч. 6 ст. 284 КПК, а також не оскаржувалась до слідчого судді в порядку ст.303 КПК.

Натомість, 13.05.2020, тобто більше ніж через два роки після закриття кримінального провадження № 0001063, заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_20 скасував Постанову про закриття кримінального провадження з власної ініціативи. Таке рішення прокурор обґрунтував тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001063 не було проведено всіх необхідних слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення.

Надалі, 28.05.2020 прокурором ОСОБА_6 було винесено постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 5 ст. 191 на ч. 1 ст. 366 КК.

Разом з тим, відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі також "ЄРДР") та розслідувалося в межах кримінального провадження № 0002485.

23.04.2020 кримінальне провадження № 0002485 від 05.10.2019 об`єднане з кримінальним провадженням № 0000912 від 19.07.2018 під єдиним номером №0000912, а 14.05.2020 кримінальні провадження №0000912 та №0001063 об`єднані в одне провадження №0001063.

03.06.2020 ОСОБА_14 було повідомлено про підозру у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.367 КК в межах об`єднаного кримінального провадження № 0001063.

28.07.2020 постановою керівника Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_20 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 було продовжено до 03.09.2020 (перше продовження строку).

10.08.2020 постановою керівника Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_20 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 було продовжено до 03.12.2020 (друге продовження строку).

26.10.2020 постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0001933 щодо ОСОБА_11 виділено з кримінального провадження № 0001063.

Захисник вказує, що первинне продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001063 (28.07.2020) було здійснено відповідно до діючої на момент винесення відповідної постанови редакції ст. 294 КПК, тобто після змін, внесених Законом № 2147-VIII від 03.10.2017. Так, вказана редакція ст.294 КПК передбачала продовження строку досудового розслідування:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Повторне ж продовження строку досудового розслідування в цьому ж кримінальному провадженні № 0001063 (10.08.2020) було здійснено відповідно до ст. 294 в редакції до змін, внесених Законом № 2147- VIII від 03.10.2017. Так, вказана редакція ст. 294 КПК передбачала продовження строку досудового розслідування:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;

2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником.

При цьому, в прикінцевих положеннях Закону № 2147- VIII dід 03.10.2017 зазначено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу (в тому числі і стосовно продовження строків досудового розслідування строком до шести місяців слідчим суддею) вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (тобто після 15.03.2018).

Сторона захисту вважає, що оскільки 1) відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК (кримінальне провадження №0002485) були внесені до ЄРДР 05.10.2019, тобто після набрання чинності Законом України № 2147- VIII від 03.10.2017; 2) в подальшому кримінальне провадження № 0002485 від 05.10.2019 об`єднане з кримінальним провадженням № 0000912 від 19.07.2018 під єдиним номером 0000912, а 14.05.2020 кримінальні провадження № 0000912 та №0001063 об`єднані в одне провадження № 0001063, то продовження строків досудового розслідування і 28.07.2020, і 10.08.2020 мало б здійснюватися відповідно до ст. 294 КПК, в редакції Закону України чинного на момент прийняття відповідних рішень, а саме:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Така позиція сторони захисту узгоджується і з позицією Верховного Суду, висновки якого суд має врахувати при застосуванні відповідних норм права, що прямо передбачено ч. 6 ст. 368 КПК та ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів".

Так, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 31.10.2022 у справі №753/12578/19 зазначено, що "незастосування положень Законів № 2147- VIII і № 2617 VIII у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування".

Захисник вказує, що прокурор в об`єднаному кримінальному провадженні №0001063 був неналежним суб`єктом продовження строків досудового розслідування терміном на 6 місяців. Натомість, станом на 10.08.2020 (дата винесення прокурором постанови про продовження строків досудового розслідування) продовження строків досудового розслідування терміном на 6 місяців у цьому кримінальному провадженні мало б здійснюватися слідчим суддею.

У зв`язку з тим, що продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001063 було здійснено неналежним суб`єктом, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні сплив 03.09.2020.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисників на підтримку поданого ними клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК; думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК залишити без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тобто, наведена норма процесуального закону вимагає від суду зробити ґрунтовну, всебічну оцінку сукупності усіх зібраних у справі доказів, співставити їх між собою та зробити остаточний висновок на підставі повного обсягу усіх досліджених доказів. Жоден окремо взятий доказ не має наперед встановленої сили. Тому, суд робить свій висновок не на окремо взятому доказі, а на сукупності доказів (як прямих, так і непрямих), які доповнюють та уточнюють один одного.

Між тим суд першої інстанції, постановляючи вирок, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.412 КПК, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

З огляду на положення ст. 417 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний скасувати судове рішення нижчої інстанції і закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених ст. 284 КПК.

Перевіряючи доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0001933 від 26.10.2020 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, колегія судів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КПК в редакції, яка діяла з дня набрання чинності Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» до 16 березня 2018 року, передбачалося, що, якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 ч. 2 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури; до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.

Отже продовження строків досудового розслідування злочинів здійснювалося лише прокурорами різних рівнів.

Із 16 березня 2018 року введені в дію положення ст. 294 КПК у редакції Закону №2147-VIII, відповідно до яких, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками (ч. 3 ст. 294 КПК в редакції Закону № 2147-VIII).

В аспекті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК та приписів Закону №2147-VIII неправомірним є вирішення питання про продовження строків досудового розслідування не слідчим суддею, а прокурором, незалежно від того, чи були в подальшому кримінальні провадженні об`єднані з тими, відомості про які внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року.

За приписами ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (у редакції Закону № 2147-VIII).

Отже кримінальні процесуальні норми, викладені у статтях 217, 219 КПК, визначають день початку здійснення досудового розслідування об`єднаних і виділених проваджень і особливості обрахування загального строку досудового розслідування таких проваджень. Натомість жодних приписів щодо порядку вирішення питання про продовження строків досудового розслідування в таких провадженнях, відмінних від загальних положень і приписів ст. 294 КПК, вказані вище норми не містять.

При цьому відповідно до п. 4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» Закону №2147-VIII зміни щодо судового контролю за продовженням строку досудового розслідування не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Разом із тим загальні положення КПК не містять підґрунть до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК окремих правових режимів щодо вирішення питання про продовження строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону № 2147-VIII. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Отже, положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК.

Згідно із Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII) ч. 3 ст. 294 КПК викладено у наступній редакції: «Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 цього Кодексу, а саме, до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками».

Таким чином, з набранням чинності Законом № 2617-VIII, який діє з 01 липня 2020 року, в частині врегулювання порядку продовження строків досудового розслідування злочинів набула чинності нова редакція ч. 3 ст. 294 КПК, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 липня 2020 року.

З урахуванням вищенаведених положень Конституції України, КПК та юридичних позицій Конституційного Суду України можна стверджувати, що Закон №2617-VIII застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності. Отже, здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час продовження строків досудового розслідування злочинів за ч. 3 ст. 294 КПК передбачено до теперішнього часу.

Незастосування положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування (правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.10.2022, справа №753/12578/19).

Як встановлено апеляційним судом, 06.12.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено відомості за № 0001063 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК (т.1 а.п. 4-7, 12).

19.07.2018 до ЄРДР за № 0000912 внесено відомості (виділення матеріалів досудового розслідування) за ч.2 ст. 364 КК, 28.08.2019 за ч.2 ст. 364 КК, 05.10.2019 за ч.1 ст.367 КК, та 08.10.2019 за ч.2 ст. 272 КК (т.1 а.п. 22-24).

З витягів з ЄРДР убачається, що 28.08.2019 за № 0000064 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК, 05.10.2019 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК за №0002485 та 08.10.2019 за № 0000054 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК; (т.1 а.п.143, 87,55)

Постановою прокурора від 11.01.2020, досудове розслідування по кримінальних провадження, внесених до ЄРДР за № 0000054, № 0000912 об`єднано в одне провадження під єдиним номером 0000912 (т.1 а.п. 51).

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 19.07.2018 до шести місяців, тобто до 19.07.2020 року (т.1 а.п.42а-42).

Постановою прокурора від 23.04.2020, досудове розслідування по кримінальних провадження, внесених до ЄРДР за № 0002485, № 0000912 об`єднано в одне провадження під єдиним номером 0000912 (т.1 а.п. 52).

Постановою прокурора від 06.05.2020, досудове розслідування по кримінальних провадження, внесених до ЄРДР за № 0000064, № 0000912 об`єднано в одне провадження під єдиним номером 0000912 (т.1 а.п. 53).

Постановою слідчого від 27.03.2018 кримінальне провадження №0001063, внесене до ЄРДР 06.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб АТ ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК (судове провадження т.1 а.п.195-199).

Постановою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_20 від 13.05.2020 скасовано постанову слідчого від 27.03.2018 про закриття кримінального провадження № 0001063, яке розпочато 06.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК та постановлено внести відповідні відомості до ЄРДР (т.1 а.п. 13-14).

Постановою прокурора від 14.05.2020, досудове розслідування по кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0001063, № 0000912 об`єднано в одне провадження під єдиним № 0001063 (т.1 а.с. 54).

03.06.2020 у кримінальному провадженні № 0001063 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 366, ч.2 ст.367 КК (т. 23 а.п. 9-18).

Постановою в.о. прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_20 від 28.07.2020 строк досудового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001063 продовжено до трьох місяців, тобто до 03.09.2020 (т. 23 а.п.144-153).

Постановою в.о. прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_20 від 10.08.2020 строк досудового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001063 продовжено до шести місяців, тобто до 03.12.2020 (т. 23 а.п.163-172).

Слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська під час розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_14 строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади було встановлено, що постановою в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_21 від 15.10.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001063 продовжено до шести місяців, тобто до 19 лютого 2021 року (т.1 судового провадження а.п. 133-137).

Постановою прокурора від 26.10.2020 з матеріалів досудового розслідування за №0001063, виділено матеріали щодо кримінальних правопорушень, вчинених підозрюваним ОСОБА_13 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 367 КК (т. 24 а.п. 1-24).

26.10.2020 до ЄРДР внесено відомості за № 0001933 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК (т.1 а.п. 1-2).

27.10.2020 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК у кримінальному провадженні №0001933 (т. 23 а.п. 79-91).

27.10.2020 підозрюваному ОСОБА_22 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001933 (т.24 а.п. 84).

Постановою прокурора від 23.11.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001933 відновлено (т.24 а.с.118).

25.11.2020 підозрюваного ОСОБА_11 та його захисників повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001933 (т.24 а.п. 137,138).

21.12.2020 було складено і затверджено обвинувачений акт щодо ОСОБА_11 за ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК у кримінальному провадженні № 0001933 та 23.12.2020 обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції (судове провадження т.1 а.п.1-47, 49).

Отже, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001933, виділеного з матеріалів кримінального провадження №0001063, обраховується з 03.06.2020, тобто з моменту оголошення підозри ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0001063 за ч.1 ст. 366, ч.2 ст.367 КК.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Постановою в.о. прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_20 від 10.08.2020 строк досудового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001063 продовжено до шести місяців, тобто до 03.12.2020, а постановою в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_21 від 15.10.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 продовжено до шести місяців, тобто до 19 лютого 2021 року.

Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідності до положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що слідчим суддею із підстав та у порядку, передбаченому законом, був продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001933 було складено та затверджено 21.12.2020 поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 03.09.2020.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 369/14299/19, викладених в ухвалі від 12.03.2024.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається у разі закінчення встановлених законом строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

У зв`язку із тим, що досудове розслідування протягом зазначеного вище строку не було закінчене, а строк досудового розслідування слідчим суддею у встановленому законом порядку продовжений не був, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження із підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Відповідно до ч.5 ст. 294 КПК, строк досудового розслідування що закінчився, поновленню не підлягає.

Крім того, колегія суддів звертає увагу також на закінчення у даному кримінальному провадженні строків, передбачених ч.2 ст. 219 КПК (з урахуванням положень ч.7 ст. 217 КПК України), а саме дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину з моменту внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0001063 (06.12.2016) до дня повідомлення особі про підозру (03.06.2020).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Із урахуванням викладеного, вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_11 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження № 001933 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, тобто із підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 417, 419 КПК колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 001933 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_11 скасувати, а кримінальне провадження №001933 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст.367 КК - закрити у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, тобто із підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4