Справа № 452/4645/24
Провадження № 1-кп/452/146/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000622 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 17 жовтня 2024 року біля 11:45 год., тобто в світлу пору доби, керуючи завідомо технічно несправним велосипедом марки «MAN HESTER» та рухаючись ним по вул. Степана Бандери у м. Самбір Львівської області, здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Чайковського, при цьому наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу будинку №2 по вул.Чайковського м. Самбір Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., а саме: Розділу 6 «Вимоги до велосипедистів» п. 6.6 а) (велосипедисту забороняється керувати велосипедом з несправним гальмом, звуковим сигналом, а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості з вимкненим ліхтарем (фарою) чи без світлоповертачів), п. 6.7 (велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу); Розділу 10 «Початок руху та зміна його напрямку» п. 10.5 (поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини); Розділу 18 «Проїзд пішохідних переходів та зупинок транспортних засобів» п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека); Розділу 31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» п. 31.1 (технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації), п.31.3 а) (забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху) та 31.4.1 а) (забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: гальмові системи: a) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника) та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 «Дорожня розмітка», які виразились у тому, що він будучи велосипедистом, зобов`язаним виконувати вимоги ПДР що стосуються водіїв, керуючи вищевказаним велосипедом у якого гальмівна система не відповідала вимогам стандартів щодо безпеки дорожнього руху та правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та нормативно-технічної документації, з несправністю у вигляді демонтажу важелів керування на кермі, демонтажу передніх гальмівних колодок та троса приводу переднього гальмівного механізму, яка утворилась за довго до настання дорожньо-транспортної пригоди та могла бути виявлена ним під час експлуатації даного транспортного засобу, експлуатація якого прямо заборонена вимогами ПДР, завідомо відступив від дотримання цих Правил, тим самим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, яка виразилась у тому, що при виконанні маневру повороту ліворуч, допустив перетин лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, опинившись на смузі зустрічного руху, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 ПДР та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» ПДР, на якому вже знаходився пішохід, який здійснював перехід проїзної частини зліва на право відносно напрямку руху ОСОБА_3 , та будучи зобов`язаним надати перевагу у русі пішоходу, не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу велосипеду, та продовжив рух, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка здійснювала перехід проїзної частини, рухаючись по вказаному пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку руху велосипеда.

У результаті порушення вказаних ПДР України велосипедистом ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої променевої кістки в типовому місці без зміщення кісткових відламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, яке спричинило інші тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

20.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Лютовисько Старосамбірського району Львівської області, українкою, громадянкою України, із середньою освітою, жителькою АДРЕСА_2 , пенсіонеркою, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000622.

Згідно умов вищевказаної угоди сторони визнали, що обставини події досудовим розслідуванням встановлено правильно. Також обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Відповідно до угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 291 КК України у виді двох років обмеження волі. Враховуючи те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, активно сприяв слідству, відповідно може виправитись без реальної міри відбування покарання, а тому йому слід застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, згідно яких ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та буде періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд доходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 291 КК України, оскільки він вчинив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, яке спричинило інші тяжкі наслідки, що є нетяжким злочином.

Вивчаючи особу винного ОСОБА_3 слід зазначити, що такий повністю визнав свою вину, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідна на призначення узгодженої міри покарання.

Суд дійшов до висновку, що умови угоди про примирення від 20.12.2024 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам ст. 471 КПК України; міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 291 КК України.

Крім того суд дійшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягають у залученні експерта для проведення судової експертизи, слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 124 КПК України, зокрема стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 369-371, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 20.12.2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України у кримінальному провадженні № 0000622 від 18.10.2024 року, за умовами якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості за ст.291 КК України та призначення йому покарання за ст. 291 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-велосипед марки «MAN HESTER», що знаходиться в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області повернути власнику, після набрання вироком законної сили;

-DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 7 959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя