Єдиний унікальний номер 205/5039/25
Номер провадження 1-кс/205/330/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

03 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката - ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000432 від 01.04.2025 за підозрою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодіївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, учня заочного навчання Ерастівського фахового коледжа ім. Е.К. Бродського, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2025 року слідчий СВ ВП № 1 ДРУП №1 ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , звернулась до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000432 від 01.04.2025 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 02 квітня 2025 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, який продовжено, в останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 р. № 4220-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб - з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року до 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 01.04.2025 о 10 годині 38 хвилин, ОСОБА_4 , зайшов в приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташований за адресою: АДРЕСА_2. Знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину, ОСОБА_4 , під приводом подальшої купівлі, отримав від потерпілої - працівника магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка є фізичною особою-підприємцем, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Motorola» моделі «XT2435-2 moto g55 5G», color Forest Grey Type MC436, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , P/N: НОМЕР_3 .

У подальшому, утримуючи вищевказаний телефон у своїх руках, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, о 10 годині 39 хвилин 01 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, утримуючи в своїх руках вищевказаний мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілої ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону марки «Motorola» моделі «XT2435-2 moto g55 5G», color Forest Grey Type MC436, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , P/N: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно допиту потерпілої ОСОБА_7 , становить 8 499, 00 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинув приміщення магазину не розрахувавшись за товар, тим самим покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду у розмірі 8 499 гривень 00 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України.

01.04.2025 о 16 год. 16 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

02.04.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.04.2025;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 01.04.2025;

- протокол огляду (відеозапису) від 02.04.2025;

- протокол огляду (відеозапису) від 02.04.2025;

- протокол затримання ОСОБА_4 від 01.04.2025;

- протокол огляду від 01.04.2025;

- протокол огляду від 02.04.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.04.2025;

- постанови про визнання речовими доказами;

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, не одружений, власних дітей на утриманні не має, як і не має постійного офіційного місця роботи. Таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених зазначеним пунктом статті. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється частина власних територій, що створює додаткові можливості для залишення ОСОБА_4 підконтрольну територію України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , знає місце роботи потерпілої особи, і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, з метою перешкоджання її з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за надання неправдивих свідчень на свою користь, в тому числі знаходячись на свободі.

В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має. Дана обставина підтверджує той ризик, що підозрюваний може вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності, так як він не має іншого джерела доходу.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні провину у вчиненому правопорушенні визнає, просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію підзахисного, заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, оскільки ОСОБА_4 не заперечує свою винуватість, не буде чинити опору для слідства, крім того вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000432 від 01.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

01.04.2025 о 16 год. 16 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

02.04.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Враховуючи ті обставини, що пред`явлену ОСОБА_4 підозру, на момент розгляду клопотання, ніхто не оспорював, слід визнати її достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя зазначає, що законодавцем відповідно до ст.177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Тобто, ризики це не факти вчинення якогось діяння, а можлива небезпека будь-якого несприятливого результату, поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

За ст. 194 ч.4 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням того що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від слідства та суду чи скоєння іншого злочину, однак сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати беззаперечному обранню самого тяжкого виду запобіжного заходу - тримання під вартою.

Слідчий суддя, вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, не одружений, власних дітей на утриманні не має.

Натомість щодо наявності ризику, передбаченого п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає його не обґрунтованим стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, крім того сумнівним є ризик передбачений п. 3 оскільки, ОСОБА_4 не заперечує свою провину, а від так на думку суду немає необхідності впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що він має постійне місце проживання, його вік, те що він є студентом заочного навчання, соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт з вжиттям заходів контролю повною мірою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вважає доцільним обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, на переконання суду, є ризик переховування останнього від суду, застосування саме такого запобіжного заходу у повній мірі здатне забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Керуючись ст.ст.110, 177, 181, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000432 від 01.04.2025 за підозрою відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком до 24-00 години 31 травня 2025 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків, пов`язаних з необхідністю прибуття до слідчого, прокурора або суду, а також перебування у безпечному місті (укритті) на час оголошення повітряної тривоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-не відлучатися із міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначені обов`язки, покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 на до 24-00 години 31 травня 2025 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 що у разі невиконання вказаного запобіжного заходу до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9