справа № 235/3924/24
провадження № 1-кп/208/731/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

14 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - в режимі

відеоконференції

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року за № 0000122 та 03 жовтня 2024 року за № 0000798 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Покровського району Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Мирноград, Донецької області, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року зазначене кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням ЄУН № 235/3924/24, номер провадження 1-кп/208/731/25 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, тобто до 15 лютого 2025 року включно.

Прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити, зазначивши, що підстави для застосування застави відсутні, оскільки в іншому кримінальному провадженні, яке нині об`єднано з цим кримінальним провадженням до ОСОБА_6 була застосована застава.

Прокурор ОСОБА_4 також заперечувала проти визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання проти продовження запобіжного заходу, проте просила визначити їй розмір застави.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтримали клопотання підзахисної, при цьому адвокат ОСОБА_9 просив визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченої ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_8 відніс вирішення питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Про існування обґрунтованої підозри вказують обставини, викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2024 року за № 0000798 відносно обвинуваченої, в рамках якого і подано клопотання, що нині є предметом розгляду, враховуючи стадію судового провадження під час якої і вирішується питання продовження застосування запобіжного заходу.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 307 та ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Санкція ч.1 ст.307 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років позбавлення волі, санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання також виключно у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Обвинувачена не заміжня, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про можливість переховування він суду, оскільки ризик втечі нею може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

Також наявний і ризик, що полягає у можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи репутацію обвинуваченої, відносно якої в провадженні суду вже перебуває кримінальне провадження, за яким також ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень. Нині кримінальні провадження об`єднані в одне провадження. Крім цього ОСОБА_6 не працює, а тому може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення тим, що їй інкримінується, враховуючи, що остання обвинувачується у збуті наркотичних засобів та психотропних речовин.

Всі ці обставини в сукупності свідчать про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а також вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків, допит яких в суді не проводився.

Отже, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбаченого п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню і наявні достатні підстави для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, враховуючи вищевикладене.

З урахуванням положень ч.3 ст.183 КПК України вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбаченого цим Кодексом, у розмірі ста прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 гривень. На переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, покладених на нього обов`язків.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя приходить до переконання щодо необхідності визначити розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застосований запобіжний захід у вигляді застави в іншому кримінальному провадженні, та який становив 80520 гривень, не зміг запобігти ризикам вчинення іншого кримінального провадження, оскільки є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів. Разом з тим, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави в іншому кримінальному провадженні, не надає право суду не визначати розмір застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в цьому кримінальному провадженні, оскільки ч.4 чт.183 КПК України, на яку посилався прокурор, передбачає право не визначати розмір застави якщо такий запобіжний захід був обраний в цьому ж кримінальному провадженні та був порушений. Проте, в нинішньому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді застави до обвинуваченої раніше не застосовувався. Те, що в сьогоднішньому судовому засіданні кримінальні провадження об`єднані в одне, не спростовує висновки про необхідність визначення застави, оскільки нинішнє клопотання обґрунтовується виключно вчиненням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2024 року за № 0000798, можливістю змінити, доповнити обґрунтування клопотання сторона обвинувачення не скористалася. Крім того, прокурором доказів не виконання обов`язків обвинуваченою, що були покладені на неї при застосуванні застави, не надані, а не можливість запобігти ризикам, зокрема вчиненню нею іншого кримінального правопорушення, є підставою суду визначити розмір застави в більшому розмірі.

Керуючись ст. ст.331, 392, главою 18 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Димитров Донецької області, громадянки України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» строком на 60 днів, тобто з 14 лютого 2025 року по 14 квітня 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2025 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, які обвинувачена або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення обвинуваченої з-під варти, і остання вважається такою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачену з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою та покласти на обвинувачену обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків 2 місяця з моменту звільнення особи під заставу.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома і виконання, а також вручити обвинуваченій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченою, її захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам судового провадження о 08 годині 30 хвилин 19 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1