Справа № 487/2077/25
Провадження № 1-кс/487/2031/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000445 від 30.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року старший слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту пов`язана з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжких злочинів (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років), та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 матиме можливість спробувати уникнути кримінальної відповідальності шляхом перетину державного кордону.

В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

В судовому засіданні ОСОБА_8 заявив клопотання про передачу ОСОБА_4 йому на поруки. Просив передати ОСОБА_4 йому на поруки, посилаючись на те, що ОСОБА_4 має намір продовжити військову службу, позитивно характеризується, має ордер за мужність, виконує бойові завдання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину визнав, пояснив, що він хоче і надалі продовжити військову службу та виконувати бойові завдання, не мав наміру нашкодити потерпілим.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики не обґрунтовані, підозрюваний має намір продовжити військову службу та за час його служби не було жодного негативного випадку, він сумлінно виконував бойові завдання. Просила задовольнити клопотання про передання ОСОБА_4 на поруки, щоб він і надалі виконувати свої службові завдання на захист держави.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000445 від 30.03.2025 за підозрою: ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2025 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді стрілець-помічник гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на дорозі навпроти житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на наявність поблизу інших учасників дорожнього руху, розташованих поруч житлових будинків, мешканці яких відпочивали, маючи умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням вогнепальної зброї, що супроводжується особливою зухвалістю та проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на наявність поблизу перехожих, інших учасників дорожнього руху, а також житлових будинків та те що його дії під час воєнного стану можуть стати підставою для хаотичного та стурбованого настрою громадян, усвідомлюючи, що від його дій можуть постраждати сторонні особи, побачивши перехожого громадянина який переходив дорогу, безпідставно, перекрив автомобілем «Volkswagen Touareq» сірого кольору, vin : НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 , проїзд іншим учасникам дорожнього руху, зупинився, вийшов з автомобіля, маючи при собі споряджену набоями гладкоствольну вогнепальну зброю травматичної дії «ФОРТ 17Р» з серійним номером № НОМЕР_4 , прагнучі показати своє явне нехтування до існуючих у суспільстві правил поведінки та норм моралі, проявляючи особливу зухвалість, виражаючи явну неповагу до оточуючого суспільства та зверхність, демонструючи свою явну перевагу над громадянами, із застосуванням вказаної зброї здійснив 2 постріли у повітря, після чого підійшовши до перехожого та наніс йому один удар лівою рукою в область обличчя, в результаті якого останній впав на асфальт,

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 порушено право учасників дорожнього руху та перехожий вільно та безпечно пересуватись вулицями, та право мешканців розташованих неподалік житлових будинків на відпочинок в умовах збройної військової агресії.

За викладених обставин 31.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події розташованого на проїжджій частині поблизу будинку №40/1 по вул. Лазурна в м. Миколаєві, відповідно до якого виявлено та вилучено дві стріляні гільзи калібру 9 мм.; заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України; допитом в якості потерпілого ОСОБА_9 ; відеозаписом з відеорегістратора транспортного засобу, який надав потерпілий ОСОБА_9 , відповідно до огляду вказаного відеофайлу, встановлено, що на ньому зафіксовано обставини вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України; допитами потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколом невідкладного обшуку транспортного засобу «Volkswagen Touareq» сірого кольору, vin : НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_3 , в ході обшуку якого виявлено та вилучено: знаряддя вчинення злочину - травматичну зброю «ФОРТ 17» з серійним номером № НОМЕР_4 , та набої у кількості 11 шт.

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, а також, що висунута йому підозра ґрунтується у т.ч. на показах потерпілих та свідків, відомості про яких наявні в матеріалах за клопотанням, є достатні підстави вважати про наявність передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх свідчень, які вони будуть надавати під час досудового розслідування та в суді.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність та доведеність прокурором ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема: його вік, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем та має чисельні нагороди та подяки; продовжує військову службу та позитивно характеризується за місцем служби.

Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, доведені підстави наявності яких зводяться до тяжкості покарання та можливого впливу на свідків, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення.

Особиста порука ґрунтується на тому, що за поведінку підозрюваного, обвинуваченого відповідають інші особи поручителі, які, як правило, мають особисті чи службові зв`язки з особою, за яку вони поручились, і морально можуть впливати на неї. На поручителя покладається обов`язок забезпечити не тільки явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а і виконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, зокрема: утримуватися від спілкування із будь-якою особою, не відвідувати визначені місця, пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності, докласти зусиль до пошуку роботи або для навчання тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Під час розгляду клопотання тимчасово виконуючим обов`язки командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 було надано зобов`язання, відповідно до яких останній виявив бажання взяти підозрюваного під особисту поруку та поручився за виконання підозрюваним обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею поручителю у відповідності до ст.180 КПК України було роз`яснено у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

В судовому засіданні поручитель підтримав свої наміри взяти підозрюваного під особисту поруку.

Слідчий суддя враховує, що поручитель є особою, яка заслуговує на особливу довіру, оскільки згідно долучених до письмових зобов`язань службових характеристик позитивно характеризується, є безпосередніми керівником підозрюваного за місцем служби, має моральний і службовий вплив на нього, завдяки чому зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Окрім того, прокурор в судовому засіданні не довів суду виняткових обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого, як особиста порука.

За вказаних вище обставин, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігання наявним ризикам, існування яких доведено прокурором.

Також, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного до 30.05.2025 року (в межах строку досудового розслідування) обов`язки, відповідно до п.п.1,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно після надання його поручителями визначеного зобов`язання.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст.ст.177,178,180,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000445 від 30.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Визначити поручителем та передати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки тимчасово виконуючому обов`язки командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 30 травня 2025 року включно наступні обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-утриматись від спілкування із потерпілими та свідками щодо обставин даного кримінального провадження.

Роз`яснити поручителю, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років; що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України (прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування; утриматись від спілкування із потерпілими та свідками щодо обставин даного кримінального провадження) і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити його право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1