Номер провадження: 11-сс/813/35/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ТОВ «ЯН МОТОРС» ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 22.10.2024 про відмову в накладенні арешту на майно в межах к/п №0000012 від 24.09.2024 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000012 від 24.09.2024 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення в період часу з 27.09.2024-29.09.2024 обшуку за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15, а саме на сільськогосподарську продукцію соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, що міститься в сорока контейнерах (XINU1586068, DFSU1570260, TEMU5227522, CMAU3088983, SEGU1789510, CMAU1719204, CMAU0854642, APZU3843918, GLDU9858291, BMOU1284388, CMAU1487351, CMAU0225212, TGHU1927833, TEMU4259572, XINU1448201, CMAU1941588, SEGU1504474, TEMU2505065, DRYU2511002, XINU1460070, SEGU1558017, SEGU1074563, TRHU2323969, FCIU2872173, TEMU438881,5 TCKU3754854, TTNU1013947, TEMU3193315, TCLU3305341, GLDU5245368, TRHU3053908, TGHU1310311, TGHU1928845, APZU3230011, APZU3441056, TEMU2452690, TEMU0087069, CMAU1904239, BMOU2416004, TCLU7638910), яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС» (), що знаходиться на території виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» () за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15 на земельних ділянках за кадастровими номерами :02:000:0020 та :01:000:0002.

Вищезгадане майно, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, повернуто власникам.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному випадку відсутні підстави для застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, оскільки слідчим суддею не встановлено обставин відповідності майна ТОВ «ЯН МОТОРС» критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, натомість, наразі відомості щодо вказаного майна належним чином зафіксовані детективами Головного підрозділу детективів БЕБ України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що під час досудового розслідування досліджується протиправність дій невстановленої групи осіб, які, діючи за попередньою змовою, використовуючи реквізити «ризикового» суб`єкта господарської діяльності експортера ТОВ «ГРІН ЛАІТ», здійснюють незаконне вивезення сільськогосподарської продукції невідомого походження за межі митної території України, зокрема, було встановлено, що ТОВ «ГРІН ЛАІТ» в період вересня 2024 року здійснювало накопичення, зберігання та перевалку сільськогосподарської продукції, в тому числі соєвих бобів, на території зернового терміналу виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ»; в ході проведення в період часу 27.09.2024-29.09.2024 обшуку за адресою місцерозташування вищевказаного виробничо-логістичного комплексу було виявлено сільськогосподарську продукцію «соєві боби», яка обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ», загальною вагою 283 280 кг та міститься в десяти контейнерах, вантажовідправником якої є ТОВ «ЄВРОКОЛОС ПЛЮС», зазначену продукцію вилучено та в подальшому арештовано відповідною ухвалою слідчого судді;

- слідчим суддею не враховано того, що в ході обшуку додатково встановлено, що на території ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» наявні сорок контейнерів необлікованої сільськогосподарської продукції «соєві боби», які не ввійшли в перелік відомостей, наданих керівником вказаного зернового терміналу; із товарно-транспортних накладних встановлено, що замовниками, вантажовідправниками та вантажоодержувачами цієї продукції є ті ж самі суб`єкти господарювання, що зазначені в товаро-транспортних накладних продукції, яка обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ», а саме ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «ЄВРОКОЛОС ПЛЮС», ТОВ «СОЛО Трейд Україна», «3FG INTERNATIONAL TRADING L.L.C», «TRANS SELEKT Sp.z.o.o.», ФГ «РОМАНА МАТУСЯКА» - компанії, які надають транспортно-експедиторські послуги та підприємства-нерезиденти, які не мають відповідних представництв та філій на території України; в ході телефонних розмов із керівниками перерахованих компаній встановлено, що постачання сільськогосподарської продукції «соєві боби» на адресу виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» вони не здійснювали, експортерами не виступають, внаслідок чого є підстави вважати, що таке майно є предметом кримінального правопорушення, має вагоме значення для досудового розслідування, набуте кримінально-протиправним шляхом, тобто, відповідно до ст. 98 КПК України, має ознаки речового доказу в кримінальному провадженні;

- слідчий суддя не взяв до уваги те, що будь-яких документів щодо права власності, походження тимчасово вилученої сільськогосподарської продукції соєвих бобів загальною вагою 767 590 кг ТОВ «ЯН МОТОРС» чи представниками зернового терміналу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» під час обшуку та після його проведення надано не було, натомість, відповідно до виявлених під час проведення обшуку ТТН, замовниками, вантажовідправниками та вантажоодержувачами сільськогосподарської продукції соєвих бобів вагою 767 590 кг, які містились в 40 контейнерах, є ті є самі СГД, які були зазначені в ТТН продукції, яка обліковувалась за ТОВ «ГРІН ЛАІТ».

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 27.09.2024-29.09.2024 обшуку за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15 на земельних ділянках за кадастровими номерами :02:000:0020 та :01:000:0002, які становлять собою виробничо-логістичний комплекс, що використовується ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ», а саме на сільськогосподарську продукцію соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, що міститься в сорока контейнерах та обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС».

Позиція інших учасників провадження.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора представник ТОВ «ЯН МОТОРС» ОСОБА_7 зауважив на наступному:

- прокурором не було доведено того, що вилучене майно ТОВ «ЯН МОТОРС» відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, апеляційна скарга не містить жодних доказів на доведення того, що товариство набуло сільськогосподарську продукцію кримінально-протиправним шляхом;

- посадовим особам ТОВ «ЯН МОТОРС» не було повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, не здобуто жодних доказів незаконності набуття товариством вилученого майна, а накладення арешту на сільськогосподарську продукцію призводить до її псування та фактичного знищення, оскільки вона зберігається в неналежних умовах.

З урахуванням викладених обставин, представник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора на оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку представника власника майна ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна, зазначених вимог закону не відповідає з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

За приписами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному к/п №0000012 вбачається, що прокурор ОСОБА_6 , просила накласти арешт на зазначене у ньому майно, зокрема, на соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, що обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна, та ст. 171 КПК України, які визначають суб`єктів звернення із клопотанням про арешт майна та зміст такого клопотання (т. 1, а.с. 1-13).

Водночас, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на наступні обставини.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання про арешт майна в зазначеному кримінальному провадженні вбачається, що всупереч вищезазначених вимог процесуального закону, прокурором не було наведено належного обґрунтування необхідності накладення арешту на сільськогосподарську продукцію соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, що міститься в сорока контейнерах та обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», зокрема, не було зазначено, всупереч вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, достатніх підстав та відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказану сільськогосподарську продукцію.

Так, відповідно до клопотання прокурора, витягу з ЄРДР у вищевказаному к/п (т. 1, а.с. 14-15) та інших матеріалів провадження, відділом детективів БЕБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів стосовно ухилення невстановленої групи осіб, за попередньою змовою, контролюючи діяльність ТОВ «ГРІН ЛАІТ» (код 40541848), ПП «ВЕДУТА АГРО ІНВЕСТ» (код 32503180), ТОВ «АГРОПЛЮС ГРУП» (код 43870154), ТОВ «АГРО-МІТ» (код 43512359), ТОВ «ФІТОТЕК УКРАЇНА» (код 42766009), ТОВ «ДЕЛЮКС ТРЕЙ КОМПАНІ» (код 45302218), ТОВ «ФАКТОР ГРУП-С» (код 37420570), ТОВ «БІОНІК ТРАНС» (код 45258892), ТОВ «ІНВОЛФ» (код 45502447), ТОВ «АРТЕУС АГРО» (код 45018678), ТОВ «ВІТЕРА ПРОМ» (код 45207664), ТОВ «ТРАНС ДИНАМІКС» (код 45502997), ТОВ «КОРН КАРГО» (код 45069565), ТОВ «РОЯЛ КОНСАЛТС» (код 45499445), ТОВ БК «МИТНІ СПРАВИ» (код 45317067), ТОВ «ДОБРА ЖНИВА» (код 45118895) та інших, використовуючи реквізити ТОВ «ГРІН ЛАІТ» (код 40541848) в період 2024 року, документально оформивши господарські операцій без фактичного їх здійснення з контрагентом постачальником ТОВ «КОРН КАРГО» (код 45069565), ухилились від сплати податку на прибуток підприємства на загальну суму 133 012 630 грн., що є особливо великим розміром, шляхом вчинення дій, спрямованих на проходження митного контролю в режимі «експорт» щодо вивезення за межі митної території України сільськогосподарської продукції (пшениця, кукурудза, ячмінь, соєві боби, шрот соняшниковий та насіння соняшникове) невідомого походження.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ГРІН ЛАІТ» здійснює «ризикову» діяльність, спрямовану на вивезення сільськогосподарської продукції за межі митної території України, придбаної за готівкові кошти без належного відображення в податковому та бухгалтерському обліках підприємства; дослідженням фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГРІН ЛАІТ» встановлено обставини, які у сукупності свідчать про документальне оформлення господарських операцій без фактичного їх здійснення з контрагентом-постачальником ТОВ «КОРН КАРГО», що призвело до завищення податкового кредиту по ПДВ.

Сільськогосподарська продукція, яка обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ» міститься в контейнерах та на даний час зберігається, переміщується, перезавантажується на території виробничо-логістичного комплексу, контейнерному терміналі ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ», який здійснює свою діяльність за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15 на земельних ділянках за кадастровими номерами :02:000:0020 та :01:000:0002.

В ході проведення в період часу з 27.09.2024-29.09.2024 обшуку нежитлових приміщень, офісних приміщень, адміністративних будівель, терміналів, складських приміщень, контейнерів, майданчиків, які становлять собою виробничо-логістичний комплекс, що використовується ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» та знаходиться за вищезгаданою адресою, було виявлено та вилучено сільськогосподарську продукцію «соєві боби», яка належить та обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ», а також сільськогосподарську продукцію «соєві боби», що міститься в 40 контейнерах, походження якої невідоме, відомостей стосовно її облікування за певним суб`єктом господарської діяльності керівником ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» надано не було (а.с. 111-128).

Виявлені під час проведення обшуку товаро-транспортні накладні щодо постачання вказаної сільськогосподарської продукції на адресу виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» свідчать про те, що в них містяться аналогічні відомості, які містились у товарно-транспортних накладних щодо постачання сільськогосподарської продукції, що обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ» та яку вивезено поза межі України.

Окрім того, в клопотанні прокурор, зауважуючи на тому, що вилучена сільськогосподарська продукція соєві боби загальною вагою 767 590 кг, яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», має вагоме значення для досудового розслідування кримінального провадження та містить в собі ознаки доказового характеру, посилається в обґрунтування зазначеного твердження на те, що замовниками, вантажовідправниками та вантажоодержувачами сільськогосподарської продукції, що містилась в 40 контейнерах, виступали ті ж самі суб`єкти господарської діяльності, що містились у товарно-транспортних накладних стосовно постачання сільськогосподарської продукції, що обліковується за ТОВ «ГРІН ЛАІТ», а саме: ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «ЄВРОКОЛОС ПЛЮС», ТОВ «СОЛО Трейд Україна», «3FG INTERNATIONAL TRADING L.L.C.», «TRANS SELEKT Sp.z.o.o.», ФГ «РОМАНА МАТУСЯКА».

Проте прокурором у поданому клопотанні прокурором взагалі не зазначено, яким саме критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає вказана сільськогосподарська продукція, яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС».

Більш того, до клопотання прокурора про арешт майна, окрім витягу з ЄРДР (т. 1, а.с. 14-15), постанови про визначення групи прокурорів (т. 1, а.с. 16-17), постанови про внесення змін до складу групи слідчих (т. 1, а.с. 18-20), рапортів співробітників БЕБ (т. 1, а.с. 22-27), аналітичного продукту, складеного співробітником органу досудового розслідування БЕБ України стосовно фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГРІН ЛАІТ» (т. 1, а.с. 29-53), відповідей митних органів (т. 1, а.с. 54-55, 58-63, 162-163), протоколу обшуку (т. 1, а.с. 111-128), протоколів огляду виявлених під час обшуку документів (т. 1, а.с. 133-150) та постанови про визнання речовими доказами (т. 1, а.с. 151-161), не було додано жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на сільськогосподарську продукцію соєві боби загальною вагою 767 590 кг, яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», а також зв`язку такої сільськогосподарської продукцію із обставинами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування за ознаками якого наразі проводиться в межах даного кримінального провадження.

Так, колегія суддів зауважує на тому, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження здійснюється за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, диспозиція якого передбачає кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах.

При цьому, в поданому клопотанні прокурор зауважує на тому, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування за ознаками ймовірного заниження службовими особами ТОВ «ГРІН ЛАІТ» податку на прибуток за 2024 рік на загальну суму 133 012 630 грн., а також завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 107 151 039 грн.

Водночас, в клопотанні про арешт майна прокурор не наводить достатніх підстав для накладення арешту на сільськогосподарську продукцію, яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», зокрема, не обґрунтовує наявності зв`язку такої сільськогосподарської продукції із обставинами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування за ознаками якого здійснюється в межах даного кримінального провадження, а також зв`язку зазначеного суб`єкта господарської діяльності із фігурантом кримінального провадження ТОВ «ГРІН ЛАІТ».

В цьому контексті суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що органом досудового розслідування, за наявності підстав вважати, що ТОВ «ЯН МОТОРС» здійснюються дії щодо ухилення від сплати податків, з дня проведення обшуку не було внесено відомостей до ЄРДР та, відповідно, не розпочато досудове розслідування за зазначеним фактом, натомість, вилучення сільськогосподарської продукції та подальше подання клопотання про її арешт здійснювались в межах кримінального провадження за фактом ухилення службових осіб інших підприємств від сплати податків за звітний (обліковий) період 2024 року.

Окремої уваги варті певні суперечності, які містяться в поданому клопотанні прокурора про арешт майна та апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді.

Так, в клопотанні про арешт майна прокурор зауважує на тому, що сільськогосподарська продукція соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», що підтверджується відповідним договором комісії №030924КЗЕ від 03.09.2024, укладеним між ФГ «Максимович» та ТОВ «ЯН МОТОРС» (т. 1, а.с. 11), в той час як в апеляційній скарзі прокурор стверджує про те, що будь-яких документів щодо права власності, походження тимчасово вилученої сільськогосподарської продукції соєвих бобів загальною вагою 767 590 кг ТОВ «ЯН МОТОРС» чи представниками зернового терміналу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ» під час обшуку та після його проведення надано не було (т. 2, а.с. 5).

Водночас, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомила про те, що на теперішній час вилучена сільськогосподарська продукція соєві боби, загальною вагою 767 590 кг, яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС», повернута власнику майна у зв`язку із відмовою слідчим суддею в задоволенні клопотання про арешт майна та така сільськогосподарська продукція наразі експортована поза межі митної території України.

Зазначені обставини створюють обґрунтовані сумніви у фактичній можливості органу досудового розслідування виконати ухвалу суду у випадку задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказану сільськогосподарську продукцію, обліковану за ТОВ «ЯН МОТОРС».

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя суду 1-ої інстанції при прийнятті до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді передчасною та доходить висновку про те, що при розгляді клопотання прокурора та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2024, якою відмовлено в накладенні арешту на сільськогосподарську продукцію «соєві боби», загальною вагою 767 590 кг, що міститься в сорока контейнерах, вилучену в ході проведення в період часу з 27.09.2024-29.09.2024 обшуку за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15 на земельних ділянках за кадастровими номерами :02:000:0020 та :01:000:0002 на території виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ», яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на сільськогосподарську продукцію «соєві боби», загальною вагою 767 590 кг, що міститься в сорока контейнерах, вилучену в ході проведення в період часу з 27.09.2024-29.09.2024 обшуку за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н, с. Мостиська Другі, вул. Колійова, 15 на земельних ділянках за кадастровими номерами :02:000:0020 та :01:000:0002 на території виробничо-логістичного комплексу ТОВ «МОСТИСЬКА ДРАЙ ПОРТ», яка обліковується за ТОВ «ЯН МОТОРС» - повернути прокурору ОСОБА_6 для усунення недоліків, викладених апеляційним судом, протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4