г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4213/24
Номер провадження 1-в/213/15/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Інгулецького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 до суду надійшло подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 з посиланням на те, за період перебування на обліку останній систематично порушував порядок та умови відбування покарання, а саме: двічі не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, без відома відділу пробації змінив місце роботи.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надавав.

Засуджений ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання, в судове засідання не з`явився, надав заяву, зазначивши, що в період знаходження на обліку в центрі пробації та в період розгляду подання судом, він проходив військову службу. На підтвердження даної обставини надав копію військового квитка та копію відпускного квитка. Вважає, що він став на шлях виправлення та далі продовжує захищати державу.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому розгляд вказаного подання здійснюється у відсутності вказаних осіб.

Прокурор в судовому засіданні, просила відмовити в задоволенні подання. Зазначила, що ОСОБА_5 зараз виконує свій обов`язок перед Батьківщиною проходячи військову службу. За період перебування на обліку в центрі пробації він допустив всього дві неявки, до того ж в короткий проміжок часу самостійно з`являвся до центру пробації після пропуску встановлених днів явки.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2023 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З 24.11.2023 вирок перебуває на виконанні Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

08.12.2023 засуджений ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, систематичного порушення громадського порядку. Того ж дня засудженому була винесена та оголошена під підпис постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_5 повинен з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 1-й вівторок кожного місяця, заведений листок реєстрації.

02.04.2024 засуджений ОСОБА_5 вперше не з`явився для реєстрації до відділу пробації без поважних причин. 16.04.2024 засуджений надав свої письмові пояснення, зазначивши, що не з`явився на реєстрацію, оскільки переплутав дні явки, документів, які підтверджують поважність неявки не надав, в зв`язку з чим до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження та роз`яснені подальші наслідки невиконання обов`язків, покладених вироком суду.

06.08.2024 засуджений ОСОБА_5 вдруге не з`явився для реєстрації до відділу пробації. 08.08.2024 засуджений надав свої письмові пояснення, зазначивши, що не з`явився на реєстрацію, оскільки заснув дома, документів, які підтверджують поважність неявки не надав, в зв`язку з чим до нього було застосовано друге застереження у вигляді письмового попередження та роз`яснені подальші наслідки невиконання обов`язків, покладених вироком суду.

Представником органу пробації встановлено, що ОСОБА_5 без відома відділу пробації звільнився за власним бажанням з офіційного місця роботи. 01.10.2024 ОСОБА_5 надав свої письмові пояснення, згідно яких, він дійсно в період часу з 23.10.2023 по 30.05.2024 працював в АТ «Південний ГЗК» машиністом млинів 5 розряду рудозбагачувальної фабрики №1, після чого звільнився за власним бажання, про що своєчасно не повідомив відділ пробації. Цього ж дня, засудженому було втретє застосовано застереження у вигляді письмового попередження та роз`яснені подальші наслідки невиконання обов`язків, покладених вироком суду.

Судом встановлено, згідно відповіді тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_7 , ОСОБА_5 був призваний в ЗСУ по мобілізації 03.10.2024 до військової частини НОМЕР_1 . Дана обставина підтверджується копією військового квитка, наданою ОСОБА_5 , де згідно запису, ОСОБА_5 перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 03.10.2024 по 19.11.2024.

Згідно Довідки форми 5 від 01.01.2025 № 5д, ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 з 20.11.2024 по теперішній час. Дана інформація також підтверджується Витягом із Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 333 від 21.11.2024 та № 334 від 21.11.2024.

Згідно відповіді командира ВЧ НОМЕР_2 за вих. №2068/1257 від 20.03.2025, солдатом ОСОБА_5 не вчинялись факти самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 .

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Із листка реєстрації вбачається, що засуджений двічі не з`явився для реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки дві неявки засудженого на для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_5 пояснив та звільнення з офіційного місця роботи без повідомлення представника органу пробації, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання закінчився 02.10.2024, до направлення подання до суду.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №116/2023 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків, дві неявки засудженого для реєстрації до відділу пробації не носять систематичний характер, та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1