Справа № 675/548/25
Провадження № 1-кп/675/86/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Хом`як І. Г., прокурора Денесюка Р. В., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника адвоката Горлюк Ю. В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000485 про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашуки Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, рнокпп НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року у справі № 450/2013/24, яка набрала законної сили 07 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Проте ОСОБА_1 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами, а саме: 12 березня 2025 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Шевченка у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області, здійснював керування автомобілем марки «TATA LPT 613», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ст. 382 ч. 1 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

11 квітня 2025 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури Гучинська І. М. та обвинувачений ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_1 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Сторони також узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 , захисник адвокат Горлюк Ю. В. та прокурор Денесюк Р. В. укладену угоду підтримали.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_1 характер обвинувачення є зрозумілим, свою винуватість він визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковано вірно, дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 квітня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури Денесюком Романом Васильовичем та обвинуваченим ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: В. І. Столковський