ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/446/25 Справа № 185/2574/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 29 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

27 січня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року ОСОБА_8 був визнаний винним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком один рік.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_8 було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_8 відповідно до ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставин.

5 березня 2022 року до Павлоградського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року, згідно з яким за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_8 було призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

11 липня 2023 року ОСОБА_8 був ознайомлений з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт, про що була відібрана підписка під особистий підпис та анкета, у якій останній вказав, що на даний час офіційно не працевлаштований.

В той же день ОСОБА_8 було видано направлення до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно з яким останній повинен був приступити до відбування покарання з 12.07.2023.

Разом з тим ОСОБА_8 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 31 липня 2023 року не з`явився до КП «Затишне місто» та не приступив до відбування покарання без поважних причин. Окрім того, у серпні 2023 року ОСОБА_8 взагалі не з`явився до КП «Затишне місто» для складання табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт.

У подальшому ОСОБА_8 18, 25 вересня, 23, 24, 25, 26, 27, 30, 31 жовтня, 02, 06, 08, 14, 15, 16, 20, 21, 22, 23, 27, 28, 29, 30 листопада, 06, 07, 08, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29 грудня 2023 року не з`явився до КП «Затишне місто» та не приступив до відбування покарання без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_8 умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважних причин не з`являвся до КП «Затишне місто» для відпрацювання громадських робіт, допустив загалом 52 невиходи на громадські роботи за відсутності документів, що підтверджують поважні причини (липень - 13 неявок, вересень - 2 неявки, жовтень - 7 неявок, листопад - 14 неявок, грудень - 16 неявок), тим самим умисно ухилився від відбування громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з шпат, пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм закону України про кримінальну відповідальність, а саме, на порушення вимого Законом України № 3342-ІХ від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального. Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав чинності 28.03.2024, внесено зміни до ст. 52 КК України та доповнено його ст. 59-1 КК України, якими передбачено новий вид основного покарання - пробаційний нагляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 2 сг. 59-1 КК України визначено обов`язки, які суд покладає па особу у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питані» пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Водночас у ч. 3 цієї статті передбачено право суду покласти по засудженого до пробаційного нагляду додаткові обов`язки, а саме 1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою; 2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти кус лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Отже норма ч. 2 ст. 59-1 КК України має імперативну силу у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду. Зменшення обсягу таких обов`язків судом та призначення лише одного з передбачених у ч. 2 ст. 59-1 КК України не належить до його повноважень і вважається неправильним застосуванням матеріального закону.

Проте, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції в порушення зазначених вимог кримінального закону на обвинуваченого покладено обов`язок лише періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який передбачений п. 1 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Захисник та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги прокурора, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.21 ст. 389 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 , а також на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так ч. 2 ст. 59-1 КК України яка імперативну силу встановлено, що у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду судом суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

А отже з викладеного слідує, що зменшення обсягу таких обов`язків судом та призначеннялише одного з передбачених у ч. 2 ст. 59-1 КК України не передбачено законом.

Проте, суд першої інстанції, в ухваленому стосовно ОСОБА_8 вироку вказаних вимог закон не дотримався. що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і у відповідності до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового вироку в частині встановлення покладених на ОСОБА_8 обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарага прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 403, 404, 407, 409, 413, 421 КПК України, а також, положеннями ст. 615 (в редакції Закону №2201-IX від 14 квітня 2022 року) КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України в частині покладення на засудженого до пробаційного нагляду обов`язків скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок яким вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок Солонянского районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України - залишити без змін.

Копію вироку негайно вручити прокурору та ОСОБА_8 .

Вирок Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4