Справа № 203/988/25
Провадження № 1-кп/0203/1214/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000113 від 25 червня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, гр. України, з вищою освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, що обіймає посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 'НГУ у військовому званні «сержант», раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Згідно із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17 липня 2023 року № 77 мтд сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Являючись військовослужбовцем Національної Гвардії України, ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання, носіння та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В червні 2024 році (більш точний час під час досудового розслідування не було встановлено) перебуваючи в Дніпропетровській області та виконуючи бойові завдання, в окопах, знайшов наступні речі: два корпуси гранат типу Ф-1 з маркуваннями «386/212-87/Т»; «1-6-439 Т»; корпус гранати DM61А1 з маркуванням «HGR-SPLINT DM61A1 LOT 01-DNM-03», три запали типу УЗРГМ з І маркуванням «UZRGM354», та запал типу DM82A3 з маркуванням «TENNMEK DM82A3 LOT 01-DNM-03»,чотири запали, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання та носіння знайдених ним предметів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має, передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, поклав їх до свого рюкзаку, здійснивши таким чином придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , 25 червня 2024 року (більш точний час під час досудового розслідування не було встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що знаходились у його рюкзаку, з Дніпропетровської області направився у щорічну відпустку, здійснивши таким чином носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

25 червня 2024 року у період часу з 16:20 год. по 16:55 год. працівниками поліції проведено огляд місця події, а саме території залізничного вокзалу станції Дніпро- Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11. За результатами проведеного огляду місця події, у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: два конструктивно оформлених заряда вибухової речовини, а саме два спорядженні корпуси ручних, осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, з маркуваннями «386/212-87/Т»; «1-6-439 Т», які відносяться до категорії вибухових речовин, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової гранати DM61A1 промислового виготовлення, з маркуванням «HGR- SPLINT DM61A1 LOT 01-DNM-03», який відноситься до категорії вибухових речовин, три запали типу УЗРГМ, з маркуванням «UZRGM354», які відносяться до категорії вибухових пристроїв, промислового виготовлення, чотири власне запали до вибухників типу УЗРГМ промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та суду пояснив, що рухався у відпустку в місто Київ, під час перевірки на ж/д вокзалі виявилось, що забув викласти з рюкзака гранати та запали, які були при собі ще з зони бойових дій. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів відносно обвинуваченого та судових витрат, визначивши, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.263 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі, та знаходить можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Судові витрати в розмірі 1510,24 гривень за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненої від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, в якій ОСОБА_4 проходить службу, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання або роботи засудженого.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судової експертизи СЕ-19/104-24/26223-ВТХ від 01.08.2024 - 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази: CD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1