Справа №571/1969/24
Провадження № 1-кп/571/73/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у об`єднаному кримінальному провадженні обвинувальні акти про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка, Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом, номер обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдата», раніше судимого: вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2023 року за ч.4 ст. 185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року за ч. 3 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; згідно ухвали Володимирецького районного суду від 28.05.2024 звільненого від відбування покарання умовно достроково строком на 4 роки 04 місяці для проходження військової служби,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 18.08.2024 близько 14 год. 06 хв. прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій протиправний намір спрямований на викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з торгівельного залу зазначеного магазину таємно викрав акустичну систему (колонку) марки «JBL» моделі «Charge 5» вартістю 6699 гривень, після чого залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 18.08.2024. точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в с-щі Рокитне по вул. Незалежності, 16, Сарненського району Рівненської області, де реалізуючи свій протиправний намір спрямований на викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з торгівельного залу зазначеного магазину таємно викрав мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro 5G» чорного кольору, об`ємом вбудованої пам`яті 512 Gb вартістю 13 927 гривень, після чого залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди у зазначеному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичних обставин у справі підтвердив обставини, викладені у обвинувальних актах та доповнив, що вину у вчиненому визнає, негативно оцінює свої вчинки та запевняє, що подібного не повториться. Чому так вчинив пояснити утруднюється. Повідомив суду, що спочатку прибув у магазин «Дзвінок», де стояв біля вітрини з телефонами. Хотів спочатку купити, мав з собою картку із грошовими коштами, але підійшов, взяв колонку і вийшов з магазина. При цьому, не розплатився, але його не зупиняли, сторонні особи його дій не бачили. Після того, він пішов у бар. Приблизно через годину у магазин «Павук», в якому з вітрини дістав телефон «Redmi», новий. Кинув його в кишеню та вийшов. Його дій інші особи не бачили, про крадіжку нікому не розказував, вчиняв крадіжки сам. Викрадене майно видав на вимогу працівникам поліції. Просить повернутися на військову службу, бажає служити в ЗСУ.

Від представників потерпілої сторони надійшли заяви, згідно яких просять розглянути справу без їхньої участі, відносно міри покарання покладаються на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за кожним із фактів, що мали місце 18.08.2024 року, суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Злочини, вчинені ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими. Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарння у виді від 5 до 8 років. ОСОБА_3 розкаюється у своїх діях.

Застосування примусового лікування обвинувачений ОСОБА_3 не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (т.3 а.с.131-132).

За місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, зареєстрований в с. Карпилівка, періодично проживає, скарги від жителів села на нього не надходили (т.3 а.с.112), не перебуває на обліку в органах пробації (т.3 а.с.134,138), військовослужбовець ЗСУ за контрактом (т.3 а.с. 141-147, а.с. 152).

ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (т.3 а.с.115-129), останній раз засуджений вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.05.2024 ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від відбування покарання строком на 4 роки 04 місяці для проходження військової служби.

Вказані злочини ОСОБА_3 вчинив 18 серпня 2024 року, тобто протягом невідбутої частини покарання від відбування якого його було звільнено умовно-достроково, а значить на шлях виправлення він не став та виправлення не довів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.81-1 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Невідбутий строк покарання, призначеного за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27.02.2024, як вбачається із ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.05.2024, - чотири роки чотири місяці.

Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частина 1 ст.71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання у виді позбавлення волі із врахуванням вимог ч.3 ст. 81-1, ст.71 КК України, що в свою чергу відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім.

З вище наведених міркувань, доводи захисника ОСОБА_5 про можливість застосування ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому не заслуговують на увагу, оскільки правові підстави для застосування положень ст.75 КК України відсутні, що виключає можливість застосування до обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.81-1 КК України, які також наводились судом вище, суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження ним військової служби.

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.12.2024 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно.

У підготовчому судовому засіданні 09 січня 2025 Рокитнівським районним судом Рівненської області обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 березня 2025 року включно.

Відтак, строк відбування покарання слід рахувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 18.12.2024, зарахувавши строк перебування під вартою.

Оскільки, судом призначено покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити, але не більше, ніж на 60 днів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Такі витрати в загальному становлять 2310,46 грн., які суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, ч.4 ст.185 КК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один ) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18 грудня 2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити, але не більше як на 60 днів, до 12 квітня 2025 року включно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у розмірі 2310,46 гривень.

Цивільний позов не заявлявся.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвали слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.08.2024: речовий доказ - акустичну систему (колонку) марки «JBL» моделі «Charge 5», яку було вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів (т.2 а.с.29-30,34-35) - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речовий доказ: DVD+R Verbatiоn (т.2 а.с. 73) залишити в матеріалах справи.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвали слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.11.2024: речовий доказ - мобільний телефон «Хіаоmі Redmi Note 13 Pro 5G» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 (т.3 а.с.56,59 66-67) - повернути потерпілій - ОСОБА_7 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня отримання.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: