Справа № 282/1332/17
Провадження № 1-кс/282/424/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 рокуселище Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника скаржника ОСОБА_3 на постанову слідчого від 29.11.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.11.2017 року за №0000431,

В С Т А Н О В И В:

У своїй скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 29.11.2024 року слідчий у кримінальному провадженні начальник СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП виніс постанову про закриття кримінального провадження по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказану постанову про закриття провадження він отримав 03.12.2024 року.

Скаржник вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального права, що про що свідчить неповнота досудового розслідування, невідповідність покладених в основу постанови висновків фактичним обставинам справи, побудова висновків на підставі недопустимих доказів.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий взяв за основу висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-24/8942-ІТ від 30.10.2024, в якому відсутня відповідь на питання, чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість обминути потерпілого ОСОБА_5 , який стояв нерухомо на смузі дороги для руху транспортних засобів в напрямку м.Біла Церква на відстані менше 0,5 м. від суцільної горизонтальної лінії дорожньої розмітки, при умові, виявлення ним перешкоди на відстані 40 метрів перед собою, про поставлення якого перед експертом, він неодноразово звертався до слідчого з відповідним клопотанням.

Саме тому, скаржник звернувся до слідчого судді із даною скаргою та просить суд скасувати постанову слідчого від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав скаргу, оскільки вважає дану постанову незаконною, з мотивів викладених у ній та просив її задовольнити. Разом з тим, він просив слідчого судді вжити відповідних заходів до слідчого.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився та матеріалів кримінального провадження слідчому судді не надав. Натомість, двічі подавав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із службовою зайнятістю.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення представника скаржника, розглянувши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

За змістом ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено до суду.

21 листопада 2017 року внесено відомості до ЄРДР за №0000431 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою начальника СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000431 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування своєї постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався на висновок експерта №СЕ-19/123-24/8942-ІТ від 30.10.2024 згідно якого, в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Фольксваген Транспортер Т-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 , шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту настання об`єктивної видимості пішохода з місця водія. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.п.12.2, 12.3 ПДР. В діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п.12.2 ПДР, однак вказані невідповідності, з технічної точки зору, не перебувають у причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, що настала.

Проте, у постанові слідчого, відсутня відповідь на питання чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість обминути потерпілого ОСОБА_5 , який стояв нерухомо на смузі дороги для руху транспортних засобів в напрямку м.Біла Церква на відстані менше 0,5 м. від суцільної горизонтальної лінії дорожньої розмітки, при умові, виявлення ним перешкоди на відстані 40 метрів перед собою, яка має значення для розслідування даного кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було проведено усіх можливих та достатніх слідчих дій, які мають суттєве значення для здійснення досудового розслідування, а в подальшому для судового розгляду, не усунуто розбіжності та протиріччя, які містяться в матеріалах кримінального провадження та не дотримано вимоги КПК України під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.11.2024 є немотивованою та такою, що ґрунтується на неповноті досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 10, 91, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника Відділення поліції начальника СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 40 хв. 26 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1