Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/495/25
номер провадження 1-кс/695/162/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, яке внесено 02.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000055 від 02.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 01.02.2025 року до Золотоніського районного відділу поліції ГУНП України в Черкаській області надійшло повідомлення на спецлінію «102» від ОСОБА_5 , про те, що 26.01.2025 року о 15:00 годині чоловік на ім`я ОСОБА_6 , за місцем проживанню заявника по АДРЕСА_1 , забрав автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 », що належить заявнику, ніби-то по домовленості про обмін транспортних засобів із ОСОБА_7 , після чого перестав відповідати на дзвінки.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » (VIN НОМЕР_2 ) було продано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , який у подальшому в ході проведення слідчої дії ОМП 01.02.2025 року в період часу із 12:20 год. до 13:10 год. за добровільної згоди власника домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на території вказаного домоволодіння було вилучено вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR0030027, який належним чином опечатано.

За даним фактом 02.02.2025 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

У ході дізнання встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем стрілецької зведеної бригади та проходить службу в м. Стрий Львівської області. Проживає по АДРЕСА_1 разом зі свою цивільною дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в його власності перебуває автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » (VIN НОМЕР_2 ), який знаходиться за місцем його проживання. Напередодні останній спілкуючись зі своїм знайомим ОСОБА_6 , отримав пропозицію стосовно обміну транспортними засобами із ОСОБА_7 , з яким в подальшому в соціальній мережі «Фейсбук» домовились про обмін автомобілями. В подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 26.01.2025 року о 15:00 год. прибули та місцем проживання заявника, де перебувала його цивільна дружина ОСОБА_9 , яка з дозволу ОСОБА_5 надала останнім доступ до автомобіля, які в подальшому його забрали, але ОСОБА_10 так і не пригнав своє авто по усній домовленості та останні перестали виходити на зв`язок. Надалі ОСОБА_5 стало відомо що його автомобіль було продано невідомій особі.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 03.02.2025 року вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Про важливість вказаних речових доказів свідчить те, що вказані речові докази зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, орган дізнання вважає за доцільне накласти арешт на: автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » (VIN НОМЕР_2 ), який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник автомобіля ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання с тавився до відому судом належним чином.

Так як відсутність власника майна не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя проводить судовий розгляд без його участі.

Заслухавши позицію дізнавача та вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

У ході проведення ОМП 01.02.2025 року в період часу із 12:20 год. до 13:10 год. за добровільної згоди власника домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на території вказаного домоволодіння було вилучено автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » (VIN НОМЕР_2 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR0030027, який належним чином опечатано.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 встановлено, що автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 03.02.2025 року вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 01.02.2025 року під час огляду місця події, клопотання про арешт майна направлено до суду 03.02.2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що вказаний вище транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є тимчасово вилученим майном, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження №0000055 від 02.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 01.02.2025 року в період часу із 12:20 год. до 13:10 год. за адресою: вул. Набережна, 4-А, смт Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, а саме: автомобіль марки «Mersedes-Bens 124», д.н.з. « НОМЕР_1 » (VIN НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали направити власнику майна та володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1