Справа № 198/161/24
Провадження № 1-кп/0198/28/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000195 від 04.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Глухів Сумської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за призовом за мобілізацією в Збройних Силах України, на посаді «номер обслуги» 3-го відділення 1-го взводу роти протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- 27 березня 2003 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. ст. 69, 70 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- 27 грудня 2005 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 6 міс. позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України часткове приєднання невідбутого покарання строком 6 міс. за вироком суду від 27 березня 2003 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі;

- 31 січня 2006 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України часткове приєднання невідбутого покарання строком 1 міс. за вироком суду від 27 грудня 2005 року, до відбуття 5 років 1 міс. позбавлення волі;

- 09 липня 2007 року Апеляційним судом Дніпропетровської області, за п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України, до 15 років позбавлення волі, із конфіскацією особистого майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді «номер обслуги» 3-го відділення протитанкових ракетних комплексів 1-го взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 04 лютого 2024 року, приблизно о 12 год. 30 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), сумісно зі своїм приятелем - ОСОБА_6 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив ОСОБА_8 , який приїхав до вказаного домоволодіння на належному йому транспортному засобі марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску, бежевого кольору, державний номер якого « НОМЕР_2 », з тим, щоб отримати від ОСОБА_9 залишкову частину грошового боргу за продані раніше ним дрова.

Враховуючи зухвалість та безпідставну агресію зі сторони ОСОБА_4 , який, будучи у стані алкогольного сп`яніння, сумісно із ОСОБА_6 підійшов ближче до вказаного домоволодіння, та не маючи на те підстав, наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_8 з лівої сторони, після чого - удар ногою в область лівого плеча ОСОБА_8 , під час продовження ОСОБА_4 протиправних дій по нанесенню неодноразових ударів по склу транспортного засобу, ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », поїхав з місця події, направившись до місця свого проживання.

Не бажаючи зупинятися на досягнутому, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », вступивши попередньо у злочинний зговір на реалізацію вказаного наміру із ОСОБА_6 , з метою реалізації сумісного злочинного умислу, на транспоную засобі марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер якого « НОМЕР_3 », удвох, прослідували за ОСОБА_8 , приїхавши по ходу переслідування у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де на той час знаходилися також інші родичі ОСОБА_8 : ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_11 (батько), ОСОБА_12 (співмешканка).

Знаходячись у дворі вказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи при цьому безпосередню доступність до всіх речей та будь-якого майна, що знаходилося у дворі, реалізуючи свій сумісний єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, приблизно о 12 год. 45 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 04 лютого 2024 року, ОСОБА_4 , з метою подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 з лівої сторони, після чого, словесно висловлюючи свої злочинні наміри щодо незаконного заволодіння транспортним засобом та подальшої передачі його на потреби Збройних Сил України, за використанням лопати, яку знайшов у дворі мешканців вказаного будинку, наніс нею багаточисленні удари по різних частинах тіла ОСОБА_8 з лівої сторони, завдаючи тим самим ОСОБА_8 фізичного болю та спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми лівого ока, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне заволодіння транспортним засобом, застосовуючи з цією метою фізичне насильство, ОСОБА_4 наніс на використанням лопати удари по правій руці ОСОБА_12 , яка закривала собою, в тому числі, і руками, тіло лежачого на землі ОСОБА_8 від нанесення багаточисленних ударів лопатою. У відповідь на прохання ОСОБА_10 , яка просила не спричиняти тілесних ушкоджень її синові, ОСОБА_4 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс удар правою рукою в ліву частину обличчя ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої половини обличчя, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. На словесні прохання батька ОСОБА_8 - ОСОБА_11 не наносити ударів по тілові сина, ОСОБА_4 , продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_11 удар кулаком правої руки в область надбрівної дуги з лівої сторони, спричинивши тим самим ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді садни та гематоми лівої надбрівної дуги, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Висловивши в черговий раз наміри незаконного заволодіння чужим транспортним засобом, підкріплюючи свої вимоги черговим насильством у вигляді нанесення удару кулаком лівої руки в область щелепи з правої сторони ОСОБА_11 , подавляючи тим самим волу останнього до можливого опору, ОСОБА_4 , показавши таким чином своїми діями агресивність намірів, примусив тим самим ОСОБА_11 сісти за кермо автомобілю марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », та виїхати на вказаному автомобілі за межі подвір`я.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи пригніченість волі мешканців домоволодіння до супротиву внаслідок застосованого напередодні ОСОБА_4 насильства до кожного з потерпілих, діючи сумісно із ОСОБА_4 , задля реалізації єдиного злочинного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів на пасажирське переднє сидіння транспортного засобу ВАЗ 21061, поруч із ОСОБА_11 , повідомивши останньому, куди треба ухатися задля заволодіння транспортним засобом, та здійснюючи в подальшому контроль за діями ОСОБА_11 , не надаючи завдяки своїй присутності та контролю можливість чоловікові перервати досягнення протиправної мети. Запустивши двигун за використанням ключа, який знаходився в замку запалювання автомобілю, ОСОБА_11 , діючи під контролем ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого - « НОМЕР_2 », проїхав до двору домоволодіння АДРЕСА_1 , де, після прибуття, залишив вказаний автомобіль на узбіччі дороги та пішов з місця події. В той час як ОСОБА_4 , сидячи за кермом автомобілю марки «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номер якого « НОМЕР_3 », поїхав від домоволодіння АДРЕСА_3 до місця свого проживання, вказуючи тим самим шлях руху для ОСОБА_11 .

Поїхавши з місця події, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , таким чином з місця події зникли, завдавши тим самим ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 37980,74 грн.

ОСОБА_6 , 04 лютого 2024 року, приблизно о 12 год. 30 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), будучи у стані алкогольного сп`яніння, сумісно зі своїм приятелем військовослужбовцем ОСОБА_4 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив ОСОБА_8 , який приїхав до вказаного домоволодіння на належному йому транспортному засобі марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску, бежевого кольору, державний номер якого « НОМЕР_2 », з тим, щоб отримати від ОСОБА_9 залишкову частину грошового боргу за продані раніше ним дрова.

Враховуючи зухвалість та безпідставну агресію зі сторони ОСОБА_4 , який, будучи у стані алкогольного сп`яніння, сумісно із ОСОБА_6 підійшов ближче до вказаного домоволодіння, та не маючи на те підстав, наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_8 з лівої сторони, після чого - удар ногою в область лівого плеча ОСОБА_8 , під час продовження ОСОБА_4 протиправних дій по нанесенню неодноразових ударів по склу транспортного засобу, ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », поїхав з місця події, направившись до місця свого проживання.

Не бажаючи зупинятися на досягнутому, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », вступивши попередньо у злочинний зговір на реалізацію вказаного наміру із ОСОБА_6 , з метою реалізації сумісного злочинного умислу, на транспоную засобі марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер якого « НОМЕР_3 », удвох, прослідували за ОСОБА_8 , приїхавши по ходу переслідування у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де на той час знаходилися також інші родичі ОСОБА_8 : ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_11 (батько), ОСОБА_12 (співмешканка).

Знаходячись у дворі вказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи при цьому безпосередню доступність до всіх речей та будь-якого майна, що знаходилося у дворі, реалізуючи свій сумісний єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, приблизно о 12 год. 45 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 04 лютого 2024 року, ОСОБА_4 , з метою подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 з лівої сторони, після чого, словесно висловлюючи свої злочинні наміри щодо незаконного заволодіння транспортним засобом та подальшої передачі його на потреби Збройних Сил України, за використанням лопати, яку знайшов у дворі мешканців вказаного будинку, наніс нею багаточисленні удари по різних частинах тіла ОСОБА_8 з лівої сторони, завдаючи тим самим ОСОБА_8 фізичного болю та спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми лівого ока, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне заволодіння транспортним засобом, застосовуючи з цією метою фізичне насильство, ОСОБА_4 наніс на використанням лопати удари по правій руці ОСОБА_12 , яка закривала собою, в тому числі, і руками, тіло лежачого на землі ОСОБА_8 від нанесення багаточисленних ударів лопатою. У відповідь на прохання ОСОБА_10 , яка просила не спричиняти тілесних ушкоджень її синові, ОСОБА_4 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, наніс удар правою рукою в ліву частину обличчя ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої половини обличчя, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. На словесні прохання батька ОСОБА_8 ОСОБА_11 не наносити ударів по тілові сина, ОСОБА_4 , продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_11 удар кулаком правої руки в область надбрівної дуги з лівої сторони, спричинивши тим самим ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді садни та гематоми лівої надбрівної дуги, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Висловивши в черговий раз наміри незаконного заволодіння чужим транспортним засобом, підкріплюючи свої вимоги черговим насильством у вигляді нанесення удару кулаком лівої руки в область щелепи з правої сторони ОСОБА_11 , подавляючи тим самим волу останнього до можливого опору, ОСОБА_4 , показавши таким чином своїми діями агресивність намірів, примусив тим самим ОСОБА_11 сісти за кермо автомобілю марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_2 », та виїхати на вказаному автомобілі за межі подвір`я.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи пригніченість волі мешканців домоволодіння до супротиву внаслідок застосованого напередодні ОСОБА_4 насильства до кожного з потерпілих, діючи сумісно із ОСОБА_4 , задля реалізації єдиного злочинного наміру, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів на пасажирське переднє сидіння транспортного засобу ВАЗ 21061, поруч із ОСОБА_11 , повідомивши останньому, куди треба ухатися задля заволодіння транспортним засобом, та здійснюючи в подальшому контроль за діями ОСОБА_11 , не надаючи завдяки своїй присутності та контролю можливість чоловікові перервати досягнення протиправної мети. Запустивши двигун за використанням ключа, який знаходився в замку запалювання автомобілю, ОСОБА_11 , діючи під контролем ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого - « НОМЕР_2 », проїхав до двору домоволодіння АДРЕСА_1 , де, після прибуття, залишив вказаний автомобіль на узбіччі дороги та пішов з місця події. В той час як ОСОБА_4 , сидячи за кермом автомобілю марки «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номер якого « НОМЕР_3 », поїхав від домоволодіння АДРЕСА_3 до місця свого проживання, вказуючи тим самим шлях руху для ОСОБА_11 .

Поїхавши з місця події, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , таким чином з місця події зникли, завдавши тим самим ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 37980,74 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

24 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченими укладено угоди про визнання винуватості, згідно яких, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зобов`язуються беззастережно визнати пред`явлене їм обвинувачення в повному обсязі.

В угодах сторони погодилися на призначення:

- ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік чотири місяці та на підставі ст. 62 КК України із заміною вказаного покарання на один рік чотири місяці тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

- ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків.

Позиція потерпілих не заперечували щодо укладення угод про визнання винуватості, від кількох з них з цього приводу надійшли письмові заяви, висловлювалися за укладення угод в судових засіданнях, вказували, що примирилися з обвинуваченими, дійшли з ними згоди, просили не застосовувати щодо обвинувачених запобіжні заходи.

Прокурор, обвинувачені, захисники обвинувачених, потерпілі, просили суд затвердити угоди про визнання винуватості, оскільки порядок і умови їх укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоди про визнання винуватості і призначити узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку обвинувачених, їх захисників, потерпілих, та прокурора, дослідивши відомості щодо осіб обвинувачених, ряд доказів та документів, які долучено до матеріалів кримінального провадження, допитавши ряд осіб.

Перевіривши наявність повідомлень про підозру, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .. 24.01.2025 року угоди про визнання винуватості підлягають затвердженню (щодо ОСОБА_4 - частково) вироком з призначенням обвинуваченим узгодженого сторонами покарання, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, допускається лише у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди ; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і знайшла своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті і знайшла своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.

Зміст угод відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст. 470 КПК України.

Обвинувачені, розуміючи наслідки укладення та затвердження угод, зокрема, обмеження їх процесуальних прав, у відповідності до ст. 473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодилися з призначенням узгоджених виду та міри покарання.

Потерпілі, розуміючи наслідки укладення та затвердження угод, зокрема, обмеження їх процесуальних прав, у відповідності до ст. 473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, просили суд затвердити угоди, пояснили суду, що діють добровільно, без жодного примусу.

Укладення угод (для обвинувачених) та згоди на укладення угоди (для потерпілих), в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільними, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Щодо призначення покарання ОСОБА_4 - узгоджене сторонами покарання (у т.ч. із застосуванням ст. 69 КК України) відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), даним про особу обвинуваченого, наявні позитивна та посередня характеристика, раніше судимий, у тому числі за вчинення особливо тяжкого насильницького злочину, наявність пом`якшуючих його покарання обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність обтяжуючих покарання обставин рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наявність згоди потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості між стороною обвинувачення та обвинуваченим, останні не мають претензій будь-якого характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Щодо призначення покарання ОСОБА_6 - узгоджене сторонами покарання (у т.ч. із застосуванням ст. 75 КК України) відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), даним про особу обвинуваченого, позитивна характеристика, раніше не судимий, наявність пом`якшуючих його покарання обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наявність згоди потерпілих на укладення угоди про визнання винуватості між стороною обвинувачення та обвинуваченим, останні не мають претензій будь-якого характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім цього, суд враховує вимоги ст. 50 ч. 2 КК України, відповідно до котрих, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 угода підлягає задоволенню частково без застосування ст. 62 КК України. Дане пов`язане з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 62 КК України, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. В іншій частині дана угода підлягає задоволенню.

Кошти, які були витрачені за проведення експертиз підгають стягненню з обвинувачених солідарно.

Щодо автомобіля марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер якого « НОМЕР_3 », який було визнано речовим доказом, на нього було накладено арешт (зберігається в органі поліції) він підлягає поверненню ОСОБА_4 , як володільцеві.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити частково укладену 24 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості у виді позбавлення волі на строк один рік чотири місяці.

Затвердити укладену 24 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

У відповідності з ст.76 КК України, ОСОБА_6 , зобов`язати на протязі іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити обраний тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.11 год. 04 лютого 2024 року (моменту затримання) по 24 січня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити обраний домашній арешт, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години до 06 години наступної доби;

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання;

-утриматись від спілкуватись з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні (за виключенням судових засідань);

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (солідарно) в дохід держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта:

-експертиза № СЕ-19/104-24/7993-Д від 22.02.2024 року 2271,84 грн.;

-експертиза № СЕ-19/104-24/6320-Д від 13.02.2024 року 2271,84 грн.;

-експертиза № СЕ-19/104-24/5698-АВ від 09.02.2024 року 2271,84 грн.

Скасувати арешт транспортного засобу - автомобіля марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер якого « НОМЕР_3 » фактичним володільцем якого є обвинувачений ОСОБА_4 накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2024 року.

Зобов`язати Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути громадянину ОСОБА_4 , 1985 року народження, автомобіль марки «JEEP GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер якого « НОМЕР_3 ».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1