Справа № 203/413/25
Провадження № 1-кс/0203/474/2025
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 січня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 16 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання, складене слідчим, погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000545 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України автомобіля марки «Mersedes Benz Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , в обґрунтування якого слідчий зазначає, що арешт майна на вказаний автомобіль є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, адже автомобіль є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберіг на собі його сліди вчинення та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Крім цього, вказаний автомобіль необхідний для проведення судової автотехнічної експертизи (технічного стану) та інших експертиз з метою встановлення істини та досягнення завдань кримінального провадження.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що за ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Власник майна в судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого та вважала за недоцільне накладати арешт її автомобіль.

Слідчий суддя, заслухавши думку власника майна, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що 16 січня 2025 року о 12:00 год. водій ОСОБА_6 , 1998 року народження, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , керуючи мікроавтобусом «Mersedes Benz Sprinter», рухаючись по вул. Харківська в м. Павлоград зі сторони с. Верби у напрямку вул. Ст. Фронту, перебуваючи у маневрі обгону невстановленого транспортного засобу по зустрічній смузі руху, допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ 5320» у складі причепа «ГКБ 8527», що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , 1999 року народження, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 та перебуває на посаді командира відділення, який виїжджав на головну дорогу з другорядної вулиці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді підголівчатого перелому 2, 3, 4 плісневих кісток правої стопи зі зміщенням, забій м`яких тканин обличчя, забій шийного відділу хребта.

16 січня 2025 в ході огляду місця ДТП вилучено автомобіль «Mersedes Benz Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «Mersedes Benz Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилученого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 16 січня 2025 року автомобіля, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім цього, зважаючи на те, що слідчим об`єктивно підтверджено необхідність у застосуванні заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, адже їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає за доцільне заборонити відчуження, розпорядження та/або користування автомобілем марки «Mersedes Benz Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 , будь-яким особам у будь-який спосіб, окрім здійснення слідчих процесуальних дій, спрямованих на досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Східного регіону ОСОБА_5 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 16 січня 2025 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 415 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном на вилучений 16 січня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, а саме:

- «Mersedes Benz Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена і оголошена учасникам провадження 05 лютого 2025 року о 17:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1