Справа № 953/3307/25
н/п 1-кс/953/2772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000072 від 07 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачениого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2025 о 08:53 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, а саме на квартиру 3-х кімнатну, загальною площею 64, 5 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), що на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження.

Розгляд клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України прокурор просить проводити без повідомлення власника майна.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 07 квітня 2025 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Київською окружною прокуратурою м. Харкова.

Прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2022 року ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою заволоділа майном ОСОБА_5 , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час подальшого проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до допиту ОСОБА_5 від 07.04.2025 він повідомив, що він має легку розумову відсталість, яка встановлена з народження. На початку 2022 року познайомився з ОСОБА_4 , остання дізнавшись що ОСОБА_5 самотній, практично без родичів та проживає сам у трьох кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ., почала проявляти увагу до нього. В цей час ОСОБА_4 постійно пропонувала ОСОБА_5 подарувати їй вищевказану квартиру, обумовлюючи це тим, що вподальшому коли вони стануть подружжям це полегшить процес реєстрації її у вказаній квартирі та збереже їх майно від будь-яких посягань.

Як вказує прокурор, 14.07.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 офіційно одружились, а вже 15.07.2022 вони звернулися до 6 міської Державної нотаріальної контори за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, 6 під`їзд, 4 поверх, з метою вирішення питання реєстрації ОСОБА_4 у квартирі ОСОБА_5 (як він розумів на той момент). Перебуваючи у нотаріуса ОСОБА_4 повідомляла та вмовляла ОСОБА_5 подарувати їй квартиру з підстав того, що це полегшить процес реєстрації її у вказаній квартирі та збереже їх майно від будь-яких посягань. В подальшому ОСОБА_5 не читаючи підписав якийсь договір, тому що довіряв ОСОБА_4 . Крім того, договір та всі документи стосовно вищевказаної квартири залишились у ОСОБА_4 . Через 2-3 місяці ОСОБА_4 поїхала у справах та до теперішнього часу повернулась лише одного разу в січні 2023 року з метою забрати якісь речі та повідомила ОСОБА_5 , що у зв`язку з її роботою їй зручніше жити в іншому місці.

На початку квітня 2025 року остання зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила що їй потрібні гроші на лікування, у зв`язку з чим вона буде продавати квартиру у найближчі 2 місяці, повідомила що він з 13.03.2025 знятий з реєстрації.

Вже в поточному році він зрозумів, що його ошукали, до цього часу він продовжував сплачувати комунальні послуги за квартиру бо не розумів, що вона йому не належить та звернувся до правоохоронців.

Як зазначає прокурор, відповідно до допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 07.04.2025 встановлено, що вони разом з потерпілим ОСОБА_5 працюють в обласному комунальному виробничому експлуатаційному підприємстві ДЕРЖПРОМ, свідки характеризують ОСОБА_5 як порядну, добру, не маючи зауважень людину, але вказують що в його діях та при прийнятті рішень завжди вбачалась легка загальмованість та він не справляв враження дуже розумово розвиненої людини. При цьому, ОСОБА_5 повідомляв їм, що влітку 2022 року він одружився, що це було якось швидко і дивно і його попереджали про те щоб він поміркував чи не робиться це з метою заволодіння його майном. В подальшому, через нетривалий час ОСОБА_5 повідомив, що вже розлучився та у квітні 2025 року повідомив, що йому треба звільняти його квартиру, у зв`язку з тим, що його ошукали і під видом реєстрації своєї жінки у квартирі він підписав договір дарування.

Крім того, прокурор вказує, що з допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 07.04.2025 встановлено, що вони разом з ОСОБА_5 мешкають по сусідству. Характеризують ОСОБА_5 добре, вказують на те що в його діях прослідковувалась легка загальмованість та він не справляв враження дуже розумово розвиненої людини. В літку 2022 вони дізнались, що він одружився, в день одруження він з РАГСУ повернувся один, але був щасливий, показував кільце на пальці і повідомляв всім перехожим що він одружився, але на запитання де дружина він повідомляв, що вона поїхала до себе додому. За весь час бачили її кілька разів нетривалий час.

Прокурор зазначає, що згідно з даними з застосунку ДІЯ які надав потерпілий встановлено, що відповідно до актового запису про шлюб №870 від 14.07.2022 ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_4 та вони отримали свідоцтво НОМЕР_1 від 14.07.2022.

При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 3-х кімнатна квартира загальною площею 64, 5 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 100% (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101) на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Право власності набуто на підставі договору дарування від 15.07.2022 та зареєстровано 15.07.2022.

Державним реєстратором зазначено ОСОБА_10 Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Шоста Харківська ДНК), Харківський міський нотаріальний округ, Харківської області.

Згідно з даними з застосунку ДІЯ, які надав потерпілий встановлено, що також наявний актовий запис про розірвання шлюбу від 17.01.2023 за №07.

Орган досудового розслідування посилаючись на вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, зазначає, що необхідність накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 , яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовується його збереженням та тим, що не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

В судове засідання прокурор не з`явився, викликався належним чином. При цьому, в матеріалах клопотання міститься заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав (а.с. 57).

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 07 квітня 2025 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України (а.с.5).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №421499525 від 07.04.2025, ОСОБА_4 на праві власності належить квартира, 3-х кімнатна, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 64.5, житловою площею (кв.м.): 37.2 (а.с. 28).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, та накладання арешту на вказане у клопотанні майно забезпечить збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відчуження квартири 3-х кімнатної, загальною площею 64, 5 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , -до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000072 від 07 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачениого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру 3-х кімнатну, загальною площею 64.5 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), шляхом заборони права на відчуження зазначеним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1