Справа № 946/430/25
Провадження № 1-кс/946/210/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.ст. 89-91 КК України немаючого судимостей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурором в клопотанні зазначається, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 10.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

20.01.2025 Ізмаїльською окружною прокуратурою скеровано до Ізмаїльського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001360 від 10.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, 09.10.2024 близько 06:30 години, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-УІІІ, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, а саме, діючи з прямим умислом, направленим на викрадення людини, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прибув до будинку за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_4 проник на територію зазначеного домоволодіння та діючи умисно, погрожуючи фізичною розправою своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 , діючи проти волі останньої, використовуючи психологічний тиск та фізичну силу, зв`язав їй руки мотузкою та викрав її, силоміць потягнувши у напрямку вулиці Кримська в с. Броска Ізмаїльського району Одеської області. В свою чергу ОСОБА_6 чинила активний супротив діям ОСОБА_4 , виривалася та кликала на допомогу.

З метою подолання супротиву потерпілої, ОСОБА_4 дістав клейку стрічку (скотч), та погрожуючи ОСОБА_6 фізичною розправою, застосовуючи фізичну силу, обмотав їй очі та рот вказаною клейкою стрічкою, чим завдав їй фізичних страждань та подавив волю потерпілої, внаслідок чого вона не могла пручатися протиправним діям ОСОБА_4 .

Після цього, притягнувши ОСОБА_6 до автомобіля марки «АЗЛК 412 «Москвич» блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користувався, з метою транспортування потерпілої до визначеного ним місця, ОСОБА_4 силоміць, проти волі потерпілої, помістив ОСОБА_6 до багажного відділення вищезазначеного автомобіля, а сам, сівши за кермо цього автомобіля, близько 07:00 години 09.01.2024 привіз її на узбережжя озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області та погрожуючи фізичною розправою, змусив залишатися поряд із ним, чим позбавив потерпілу можливості вільно пересуватися на власний розсуд, тобто незаконно позбавив її волі.

Після цього, ОСОБА_4 , проти волі потерпілої, змусив її сісти на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «АЗЛК 412 «Москвич» блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , попередньо демонтувавши ручку відкриття передньої правої пасажирської двері, з метою позбавлення можливості потерпілій залишити автомобіль, та близько 17:00 години 09.10.2024 привіз ОСОБА_6 до домоволодіння АДРЕСА_3 , та незаконно, всупереч волі ОСОБА_6 , позбавивши можливості вільно пересуватися на власний розсуд, утримував її на території вказаного домоволодіння, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань.

Так, перебуваючи у вищевказаному будинку ОСОБА_4 , з метою схилення ОСОБА_6 до спільного проживання, подавлення волі потерпілої, та примушення її підкоритись його волі, у період часу з 21:00 години по 23:00 годину 09.10.2024, ОСОБА_4 завдавав їй численних ударів по різним частинам тіла, які спричинили потерпілій фізичні страждання.

Після чого 10.10.2024, зранку (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_6 , змусив її залишатися у вказаному домоволодінні, чим позбавив потерпілу можливості вільно пересуватися на власний розсуд, тобто незаконно позбавив її волі, а сам поїхав до с. Броска Ізмаїльського району Одеської області.

Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_6 перебувала у вказаному будинку до 16:15 години 10.10.2024, коли її звільнили працівники поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за ознаками: викрадення людини та незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.

Крім того, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-УІІІ, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, а саме, 09.10.2024 близько 22:00 години, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо викравши ОСОБА_6 , та позбавивши її волі, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення іншій особі тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаками обох рук наніс потерпілій, своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 , декілька (не менше п`яти) ударів в область голови та шиї, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововиливу на нижній губі та саден на шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 07.12.2024. У зв`язку із порушенням ОСОБА_4 умов домашнього арешту, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2024 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.12.2024, який в подальшому ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2024 продовжено до 26.01.2025.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що вину визнає та просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що йому потрібно бути з дітьми та забезпечувати і піклуватися про них. На даний момент має гроші, може себе забезпечувати та допомагати дітям. Переховуватися не буде.

Захисник в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає, що ризики не доведені.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 від 10.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

10.10.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

11.10.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання цілодобово та було покладено обв`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

21.11.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на тримання під вартою строком до 26.12.2024.

20.12.2024 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на тримання під вартою строком до 26.01.2025.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено та 20.01.2025 Ізмаїльською окружною прокуратурою скеровано до Ізмаїльського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001360 від 10.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

Підготовче судове засідання по вказаному обвинувальному акту призначено на 04.02.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У сторони обвинувачення на теперішній час є достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Слідчий суддя бере до уваги, що 11.10.2024 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 07.12.2024.

03.11.2024 до СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про зміну підозрюваним ОСОБА_4 місця свого проживання. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та суду, змінив місце проживання, 04.11.2024 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

У зв`язку із порушенням ОСОБА_4 умов домашнього арешту, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2024 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.12.2024, який в подальшому ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2024 продовжено до 26.01.2025.

Крім того, ОСОБА_4 може переховуватись від суду в т.ч. і на території іншої держави, оскільки обвинувачений має законні підстави для безперешкодного виїзду за кордон, а саме є особою, яка досягла шістдесятирічного віку.

Також слідчим суддею враховується, що обвинувачений неодноразово був засуджений, а також усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про доведеність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому маючи іншій запобіжний захід, аніж тримання під вартою, ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків, потерпілу від кримінальних правопорушень, у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням того, що він з ними знайомий та йому відоме їх місце проживання, всі вони являються знайомими між собою, обізнані про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про доведеність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що надана захисником обвинувачено копія відповіді Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 10.12.2024 року на адвокатський запит, відповідно якої, заяви від свідків у вищевказаному кримінальному провадженні щодо здійснення тиску з боку ОСОБА_4 , не надходили, не спростовує висновків щодо можливого випливу обвинуваченого на свідків та потерпілу у разі застосування відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Додатково на це вказує порушення ОСОБА_4 умов та обов`язків, покладених на нього при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, під час чого ОСОБА_4 згідно матеріалів провадження, здійснював вплив на потерпілу шляхом залякування. Таким чином посилання захисника на вказане, як на підставу зміни запобіжного заходу, є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказане підлягає відхиленню.

Крім того, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення може мати місце й у тому випадку, що обвинувачений з метою створення для себе сприятливих умов для подальшого уникнення кримінальної відповідальності, шляхом тиску та погроз на свідків та потерпілу може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вказане свідчить про доведеність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином встановлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку з чим менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України доведені, обвинувальний акт направлено до суду, підготовче судове засідання не проведено, тому розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор" на строк 60 днів задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 21.02.2025 року.

Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 21.02.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 23.01.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1