Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3197/24
Провадження № 1-кп/723/334/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000139 від 13.03.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костинці Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Селятин, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Плоска, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_4 , раніше не судимого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Плоска, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2024 року близько 16 год. 40 хв., керуючи в с. Ясени Чернівецького району Чернівецької області по вул. Костинецькій автомобілем марки «IVECO 4510», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, а саме: пункту 21.6 , відповідно до якого вантажний автомобіль, що використовується для перевезення пасажирів, повинен бути обладнаний сидіннями, закріпленими в кузові на відстані не менш як 0,3 м від верхнього краю борту і 0,3 - 0,5 м від підлоги; сидіння, що розташовані вздовж заднього або бокового борту, повинні мати міцні спинки; пункту 21.10, відповідно до якого проїзд у кузові вантажного автомобіля, не обладнаного для перевезення пасажирів, дозволяється лише особам, які супроводжують вантаж або їдуть за ним, за умови, що вони забезпечені місцями для сидіння, розташованими згідно з вимогами пункту 21.6 цих Правил і техніки безпеки; кількість пасажирів у кузові та кабіні не повинна перевищувати 8 чоловік, пункту 21.11, відповідно до якого забороняється перевозити: пасажирів поза кабіною автомобіля (крім передбачених цими Правилами випадків перевезення пасажирів у кузові вантажного автомобіля з бортовою платформою або в кузові-фургоні, призначених для перевезення пасажирів), у кузові автомобіля-самоскида, трактора, інших самохідних машин, на вантажному причепі, напівпричепі, в причепі-дачі, в кузові вантажного мотоцикла; обвинувачений ОСОБА_3 здійснював транспортування у кузові цього вантажного автомобіля, не обладнаного для перевезення пасажирів, вантажу, а саме - гужового возу, в супроводі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не були забезпечені місцями для сидіння.

З метою припинення виявленого правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, в цей же день, час та в цьому ж місці поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_13 та капітаном поліції ОСОБА_12 , в межах повноважень, наданих їм пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом ввімкнення світлових сигналів червоного кольору службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» із номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні, було висунуто законну вимогу ОСОБА_3 про зупинку керованого ним автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підійшли до автомобіля зі сторони дверей водія та повідомили ОСОБА_3 причину зупинки, висунувши при цьому законну вимогу надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були одягнуті у однострій поліцейських та перебували із табельною вогнепальною зброєю при виконанні покладених на них службових обов`язків, діючи умисно, законних вимог працівників поліції не виконав та, діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом активної фізичної протидії, а саме штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесенням ряду ударів кулаками рук та гумовим кийком по різним частинам тіла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також повалення останніх на землю, вчинили опір потерпілим під час їх законної діяльності.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_3 після вчинення опору працівникам поліції, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на вчинення кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, усвідомлюючи та чітко розуміючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи одягнутими у однострій поліцейських, є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, діючи в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заподіяли зазначеним поліцейським тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Так, ОСОБА_3 за допомогою підібраного на місці події спеціального засобу - гумового кийка, який був виданий для несення служби поліцейському ОСОБА_13 , на підставі наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», наніс три-чотири удари в ділянку правої ноги ОСОБА_13 , який знаходився в положенні лежачи на спині, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми у верхній третині правої гомілки по передній поверхні, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_6 - кулаком лівої руки біля двох ударів в ділянку голови ОСОБА_13 , завдавши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Поряд з цим ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс чотири-п`ять ударів в ліву ділянку голови ОСОБА_12 , який знаходився обличчям до обвинуваченого, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій скроневій ділянці, на лівій вушній раковині та саден у лівій скроневій ділянці, та в подальшому після використання ОСОБА_12 табельної вогнепальної зброї, шляхом заламування зап`ястя лівої руки останнього, який утримувався ОСОБА_5 шляхом заламування лівої ноги, завдав потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по задньо-бічній поверхні, яке відповідно до висновку експерта за №36-Е від 04.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_3 після вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що ОСОБА_4 попередньо викрав з рук поліцейського ОСОБА_12 табельну вогнепальну зброю «ПМ» серії НОМЕР_3 , яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7774-БЛ від 10.07.2024 є нарізною вогнепальною зброєю, з якої вказаний працівник поліції, розуміючи, що ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , переважають їх із поліцейським ОСОБА_13 в чисельності, діючи відповідно до ч. 13 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію», перше здійснив один постріл в повітря для подання сигналу тривоги та виклику допоміжних сил, привласнив її шляхом відібрання у ОСОБА_4 , який незаконно нею володів, та не повернення ОСОБА_12 , якому така зброя була надана відповідно до наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад» у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 262 КК України - привласнення вогнепальної зброї і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім цього, 13 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 , безпосередньо після вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади та привласнення вогнепальної зброї, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення та бажаючи їх настання, діючи всупереч вимог п. 3.4 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 (із змінами), та п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України за № 622 від 21.08.1998, в період з 16 год. 50 хв. до 17 год. 20 хв. в с. Ясени Чернівецького району Чернівецької області вчинив злочин, пов`язаний із незаконним носінням вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , попередньо привласнивши пістолет марки «ПМ» серії НОМЕР_3 , який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7774-БЛ від 10.07.2024 є нарізною вогнепальною зброєю, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу транспортував його при собі в кишені верхнього одягу на автомобілі марки «IVECO 4510», державний номерний знак НОМЕР_1 , із місця зупинки, а саме з вулиці Костинецької с. Ясени Чернівецького району Чернівецької області до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та, в наступному, на АДРЕСА_6 та Костинецьку цього ж населеного пункту.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

13 березня 2024 року близько 16 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_4 перебував у вантажному відсіку автомобіля марки «IVECO 4510», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким з порушенням пунктів 21.6, 21.10, 21.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, керував обвинувачений ОСОБА_3 , а саме здійснював транспортування у кузові цього вантажного автомобіля, не обладнаного для перевезення пасажирів, вантажу - гужового возу, в його ( ОСОБА_4 ) супроводі та супроводі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не були забезпечені місцями для сидіння.

З метою припинення виявленого правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, в цей же день, час та в цьому ж місці поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_13 та капітаном поліції ОСОБА_12 , в межах повноважень, наданих їм п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом ввімкнення світлових сигналів червоного кольору службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» із номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні, було висунуто законну вимогу ОСОБА_3 про зупинку керованого ним автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підійшли до автомобіля зі сторони дверей водія та повідомили ОСОБА_3 причину зупинки, висунувши при цьому законну вимогу надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були одягнуті у однострій поліцейських та перебували із табельною вогнепальною зброєю при виконанні покладених на них службових обов`язків, діючи умисно, законних вимог працівників поліції не виконав та, діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом активної фізичної протидії, а саме штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесенням ряду ударів кулаками рук та гумовим кийком по різним частинам тіла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також повалення останніх на землю, вчинили опір потерпілим під час їх законної діяльності.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_4 після вчинення опору працівникам поліції, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на вчинення кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, усвідомлюючи та чітко розуміючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи одягнутими у однострій поліцейських, є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, діючи в групі з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , заподіяли зазначеним поліцейським тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс чотири-п`ять ударів в ліву ділянку голови ОСОБА_12 , який знаходився обличчям до обвинуваченого, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій скроневій ділянці, на лівій вушній раковині та саден у лівій скроневій ділянці, та в подальшому, після використання ОСОБА_12 табельної вогнепальної зброї, шляхом заламування зап`ястя лівої руки останнього, який утримувався шляхом заламування лівої ноги ОСОБА_5 , завдав йому тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по задньо-бічній поверхні, які відповідно до висновку експерта за №36-Е від 04.04.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Поряд з цим ОСОБА_3 за допомогою підібраного на місці події спеціального засобу - гумового кийка, який на підставі наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад» був виданий для несення служби поліцейському ОСОБА_13 , наніс біля трьох-чотирьох ударів в ділянку правої ноги ОСОБА_13 , який знаходився в положенні лежачі на спині, спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми у верхній третині правої гомілки по передній поверхні, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень; а ОСОБА_6 кулаком лівої руки завдав біля двох ударів в ділянку голови ОСОБА_13 , завдавши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_4 після вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що у руках поліцейського ОСОБА_12 знаходиться табельна вогнепальна зброя «ПМ» серії MX №5544, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7774-БЛ від 10.07.2024 є нарізною вогнепальною зброєю, з якої вказаний працівник поліції, розуміючи, що ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , переважають їх із поліцейським ОСОБА_13 в чисельності, діючи відповідно до ч. 13 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію», перше здійснив один постріл в повітря для подання сигналу тривоги та виклику допоміжних сил, протиправно, відкрито заволодів нею шляхом виривання з лівої руки та не повернув ОСОБА_12 , якому така зброя була надана відповідно до наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад» у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 262 КК України - викрадення вогнепальної зброї і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

13 березня 2024 року близько 16 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_5 перебував у вантажному відсіку автомобіля марки «IVECO 4510», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким з порушенням пунктів 21.6, 21.10, 21.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, керував обвинувачений ОСОБА_3 , а саме здійснював транспортування у кузові цього вантажного автомобіля, не обладнаного для перевезення пасажирів, вантажу - гужового возу в його ( ОСОБА_5 ) супроводі та супроводі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , які не були забезпечені місцями для сидіння.

З метою припинення виявленого правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, в цей же день і час та в цьому ж місці поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_13 та капітаном поліції ОСОБА_12 , в межах повноважень, наданих їм п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом ввімкнення світлових сигналів червоного кольору службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» із номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні, було висунуто законну вимогу ОСОБА_3 про зупинку керованого ним автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підійшли до автомобіля зі сторони дверей водія та повідомили ОСОБА_3 причину зупинки, висунувши при цьому законну вимогу надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були одягнуті у однострій поліцейських та перебували із табельною вогнепальною зброєю при виконанні покладених на них службових обов`язків, діючи умисно, законних вимог працівників поліції не виконав та, діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом активної фізичної протидії, а саме штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесенням ряду ударів кулаками рук та гумовим кийком по різним частинам тіла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також повалення останніх на землю, вчинили опір потерпілим під час їх законної діяльності.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення опору працівникам поліції, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на вчинення кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, усвідомлюючи та чітко розуміючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи одягнутими у однострій поліцейських, є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, діючи в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , заподіяли зазначеним поліцейським тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Так, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс чотири-п`ять ударів в ліву ділянку голови ОСОБА_12 , який знаходився обличчям до обвинуваченого, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій скроневій ділянці, на лівій вушній раковині та саден у лівій скроневій ділянці, та, в подальшому після використання ОСОБА_12 табельної вогнепальної зброї, шляхом заламування зап`ястя лівої руки останнього, який утримувався шляхом заламування лівої ноги ОСОБА_5 , завдав йому тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по задньо-бічній поверхні, які відповідно до висновку експерта за №36-Е від 04.04.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Поряд з цим ОСОБА_3 за допомогою підібраного на місці події спеціального засобу - гумового кийка, який був виданий для несення служби поліцейському ОСОБА_13 , на підставі наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», наніс три-чотири удари в ділянку правої ноги ОСОБА_13 , який знаходився в положенні лежачи на спині, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми у верхній третині правої гомілки по передній поверхні, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень; а ОСОБА_6 кулаком лівої руки наніс біля двох ударів в ділянку голови ОСОБА_13 , завдавши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

13 березня 2024 року близько 16 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_6 перебував у вантажному відсіку автомобіля марки «IVECO 4510», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким з порушенням пунктів 21.6, 21.10, 21.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, керував обвинувачений ОСОБА_3 , а саме здійснював транспортування у кузові цього вантажного автомобіля, не обладнаного для перевезення пасажирів, вантажу - гужового возу в його ( ОСОБА_6 ) супроводі та супроводі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які не були забезпечені місцями для сидіння.

З метою припинення виявленого правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, в цей же день і час та в цьому ж місці поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_13 та капітаном поліції ОСОБА_12 , в межах повноважень, наданих їм п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом ввімкнення світлових сигналів червоного кольору службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» із номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні, було висунуто законну вимогу ОСОБА_3 про зупинку керованого ним автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підійшли до автомобіля зі сторони дверей водія та повідомили ОСОБА_3 причину зупинки, висунувши при цьому законну вимогу надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які були одягнуті у однострій поліцейських та перебували із табельною вогнепальною зброєю при виконанні покладених на них службових обов`язків, діючи умисно, законних вимог працівників поліції не виконав та, діючи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , шляхом активної фізичної протидії, а саме штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесенням ряду ударів кулаками рук та гумовим кийком по різним частинам тіла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також повалення останніх на землю, вчинили опір потерпілим під час їх законної діяльності.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Крім того, цього ж дня, в цей же час, в цьому ж місці обвинувачений ОСОБА_6 після вчинення опору працівникам поліції, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на вчинення кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їх вчинення, та бажаючи їх настання, усвідомлюючи та чітко розуміючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи одягнутими у однострій поліцейських, є працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, діючи в групі з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли зазначеним поліцейським тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 кулаком лівої руки наніс біля двох ударів в ділянку голови ОСОБА_13 , який знаходився в положенні лежачи на спині, завдавши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я а обвинувачений ОСОБА_3 за допомогою підібраного на місці події спеціального засобу - гумового кийка, який був виданий для несення служби поліцейському ОСОБА_13 , на підставі наказу № 650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», наніс три-чотири удари в ділянку правої ноги ОСОБА_13 , який знаходився в положенні лежачи на спині, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми у верхній третині правої гомілки по передній поверхні, яке відповідно до висновку експерта за №37-Е-ст від 12.04.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень. Поряд з цим ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс чотири-п`ять ударів в ліву ділянку голови ОСОБА_12 , який знаходився обличчям до обвинуваченого, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій скроневій ділянці, на лівій вушній раковині та саден у лівій скроневій ділянці, та, в подальшому після використання ОСОБА_12 табельної вогнепальної зброї, шляхом заламування зап`ястя лівої руки останнього, який утримувався шляхом заламування лівої ноги ОСОБА_5 , завдав йому тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по задньо-бічній поверхні, які відповідно до висновку експерта за №36-Е від 04.04.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 13.03.2024 р., приблизно о 16-40 год. він керував автомобілем «Івеко» та перевозив в кузові ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Розумів, що цим самим порушує правила дорожнього руху. Позаду поліцейські ввімкнули сирену, він зупинився, залишався в кабіні. Підійшов поліцейський ОСОБА_20 у форменному одязі, попросив пред`явити документи. У нього виник конфлікт з останнім, вимагав, щоб дали доїхати додому кілька десятків метрів, ОСОБА_20 сказав, що він нікуди не поїде і щоб показав документи. Коли він вийшов з машини, то побачив біля поліцейського автомобіля ОСОБА_21 у форменному одязі. Він підбіг до них, ОСОБА_20 вийняв дубінку. Його ззаду хтось сіпнув, від цього він почав падати на ОСОБА_20 і вони разом впали в шанець, там ОСОБА_20 почав бити його дубінкою, він відібрав дубінку і почав наносити удари ОСОБА_20 по ногах, завдав приблизно 3 удари. Після цього йшов до своєї машини, а ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_22 , ОСОБА_21 боролися в шанці. Почув постріл, оглянувся, побачив, що ОСОБА_17 вилазив з шанця, сказав, що вирвав пістолет і що робити. Він забрав пістолет у ОСОБА_17 . В подальшому поліцейські десь протягом 10 хвилин просили повернути пістолет, але він говорив, що віддасть пістолет у відділенні поліції або опергрупі, аби не було стрілянини і щоб поліцейських покарали. Сів у свою машину з пістолетом, який був у кишені куртки, поїхав додому. Приїхали ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , просили повернути пістолет, сказали, що пропала бодікамера. Прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_22 . До нього заїхав син, він попросив відвезти його у відділення поліції, коли вони проїжджали там, де все сталося, то зупинилися і він почав допомагати поліцейським шукати камеру. Приїхала опергрупа і він передав їм пістолет. Свою вину визнає повністю за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, не заперечує обставини, викладені в обвинувальному акті, попросив пробачення у потерпілих, про вчинене шкодує. Просив врахувати його вік, стан здоров`я, те, що займається сільським господарством, а також, що син в даний час несе військову службу, і не карати його суворо, застосувати іспитовий строк.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 262 КК України. Підтвердив дійсність всіх обставин, викладених в обвинувальному акті на запитання суду підтвердив, що діючи спільно з ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 скоїли опір працівникам поліції шляхом штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесення ударів, повалення на землю, заподіяли легкі тілесні ушкодження ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а також те, що заволодів зброєю, вирвавши її з рук ОСОБА_21 і не повернув останньому. Надавати детальні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень та відповідати на запитання прокурора відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Просив пробачення у потерпілих, у вчиненому розкаявся, просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України. Підтвердив дійсність всіх обставин, викладених в обвинувальному акті на запитання суду підтвердив, що діючи спільно з ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 скоїли опір працівникам поліції шляхом штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесення ударів, повалення на землю, а також заподіяли легкі тілесні ушкодження ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Надавати детальні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень та відповідати на запитання прокурора відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Просив пробачення у потерпілих, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України. Підтвердив дійсність всіх обставин, викладених в обвинувальному акті і що діючи спільно з ОСОБА_23 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 скоїли опір працівникам поліції шляхом штовхання, шарпання за формений одяг, заламування верхніх та нижніх кінцівок, нанесення ударів, повалення на землю, а також заподіяли легкі тілесні ушкодження ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Надавати детальні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень та відповідати на запитання прокурора відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Просив пробачення у потерпілих, просив суворо не карати, застосувати покарання із випробуванням.

Показання обвинувачених відповідають пред`явленому обвинуваченню, яке учасниками судового розгляду не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погодилися на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім їх особистого допиту, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особи обвинувачених, та щодо речових доказів і судових витрат, пояснивши, що наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України є зрозумілими.

Захисники не заперечували проти скороченого порядку судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_24 , представники потерпілих не заперечували проти скороченого порядку судового розгляду, вказавши, що наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України злочини за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК УКраїни належить до нетяжких злочинів, а за ч.1 ст. 262, ч.1 ст. 263 КК України є тяжкими злочинами.

Вивченням даних про особи обвинувачених встановлено наступне:

-ОСОБА_3 є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає один, має захворювання серцево-судинної системи, в зв`язку з чим перебуває під динамічним наглядом в Костинецькій АЗПСМ, офіційно не працює, займається веденням особистого підсобного господарства з вирощуванням ВРХ, син ОСОБА_25 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 29.04.2022 р.

-ОСОБА_4 є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за висновком експерта виявляє ознаки психічного захворювання у формі легкого когнітивного розладу при цьому може усвідомлювати свої дії та керувати ними, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується без зауважень.

-ОСОБА_5 є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за висновком експерта виявляє ознаки психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості при цьому може усвідомлювати свої дії та керувати ними, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується без зауважень.

-ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за висновком експерта виявляє ознаки психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості при цьому може усвідомлювати свої дії та керувати ними, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст..66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вчинення ним чотирьох злочинів, два з яких є тяжкими, повне визнання вини, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим, думку потерпілих щодо покарання, і вважає призначити покаранняу виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкціями статтей, за якими притягується до кримінальної відповідальності. При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України при призначенні покарання. Також суд вважає, що застосування більш м`яких видів покарання, передбачених санкціями ч.2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, з огляду на схильність особи до скоєння правопорушень, вчинення злочинів в даній справі в складі групи осіб, проти авторитету органу правоохоронної діяльності, яке супроводжувалося злісним невиконанням законної вимоги працівника поліції, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним трьох злочинів, один з яких є тяжким, повне визнання вини, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, думку потерпілих щодо покарання і вважає призначити покаранняу виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкціями статтей, за якими притягується до кримінальної відповідальності. При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України при призначенні покарання. Також суд вважає, що застосування більш м`яких видів покарання, передбачених санкціями ч.2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, з огляду на схильність особи до скоєння правопорушень, вчинення злочинів в даній справі в складі групи осіб, проти авторитету органу правоохоронної діяльності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вчинення ним двох злочинів, які є нетяжким, повне визнання вини, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, думку потерпілих щодо покарання і вважає призначити покаранняу виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкціями статтей, за якими притягується до кримінальної відповідальності. При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України при призначенні покарання. Також суд вважає, що застосування більш м`яких видів покарання, передбачених санкціями ч.2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів з огляду на схильність особи до скоєння правопорушень, вчинення злочинів в даній справі в складі групи осіб, проти авторитету органу правоохоронної діяльності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вчинення ним двох злочинів, які є нетяжким, повне визнання вини, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим, думку потерпілих щодо покарання і вважає призначити покаранняу виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкціями статтей, за якими притягується до кримінальної відповідальності. При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України при призначенні покарання. Також суд вважає, що застосування більш м`яких видів покарання, передбачених санкціями ч.2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів з огляду на вчинення злочинів в даній справі в складі групи осіб, проти авторитету органу правоохоронної діяльності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яким просив стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на його користь 200 тис.грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що йому були спричинені тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні. Це призвело до моральних та фізичних страждань, порушився звичний для нього уклад життя, плани, суспільні зв`язки. Внаслідок дій відповідачів він перебуває на диспансерному обліку із діагнозом: наслідки після перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді вегетативної нестійкості. Вважає, що вказана сума буде розумною і справедливою, оскільки безвідповідальними, протизаконними жорсткими діями із застосуванням фізичної сили відповідачів спричинили розлад здоров`я та моральні страждання.

В судовому засіданні ОСОБА_13 як цивільний позивач та його представник ОСОБА_14 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, стягнути солідарно з усіх обвинувачених 200 тис. грн. моральної шкоди з врахуванням сплати ОСОБА_3 10 тис. грн.. та ОСОБА_6 4 тис. грн.. При цьому вказав на те, що зазнав моральних страждань через те, що переносив фізичний біль, проходив лікування, однак стан здоров`я погіршився і він перебуває на обліку. Він переніс психологічні травми, так як постраждала його репутація як поліцейського, діями обвинувачених принижена його гідність. До цього часу він відчуває пригнічення, коли виїжджає на виклики в с. Ясени при виконанні службових обов`язків. За час перебування на лікуванні він не отримав всіх виплат премії за місцем роботи в розмірі близько 10 тис. грн.

Обвинувачені, які цивільні відповідачі, не заперечували того, що вчиненими ними злочинами ОСОБА_13 була завдана моральна шкода. Однак вважають, що заявлений розмір є завеликий, і вважають, що моральна шкода має бути оцінена в розмірі 50 тис. грн..

Аналогічною є позиція захисників обвинувачених.

Суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди є обґрунтованими. При визначенні розміру компенсації, суд, виходячи із принципів розумності і справедливості, враховує майновий стан обвинувачених, характер вчинених злочинів, і вважає, що позов слід задовольнити частково в сумі 120 тис. грн.. При цьому сплачені обвинуваченими кошти слід врахувати при виконанні вироку суду в цій частині.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яким просив стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на його користь 200 тис.грн. моральної шкоди та 30553,95 грн. матеріальної шкоди. Посилається на те, що незаконні дії відповідачів спричинили йому душевні страждання, які виразилися в приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації як громадянина, працівника поліції в присутності сторонніх осіб. Після вчинення відповідачами злочину в нього виникло відчуття тривоги та страху за своє життя, здоров`я, змінився уклад його життя. На час звернення з позовом через отримані травми він не може виконувати свої службові обов`язки. Внаслідок отриманої під час нападу травми він переніс операцію на лівому колінному суглобі та пересувається на милицях.

Матеріальні збитки складають наступні витрати: 22500 грн. за оперативне втручання артроскопію, 3440, 95 грн - витрати на передопераційний огляд та ліки, 4613 грн. витрати на придбання нової форми, так як під час проведення слідчих дій у нього було вилучено форменний одяг. На підтвердження вказаних витрат надав відповідні квитанції.

В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_15 цивільний позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі з врахуванням коштів сплачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн. та 4 тис. грн. відповідно, та сплачених ОСОБА_3 7640 грн у відшкодування матеріальних збитків.

Обвинувачені, які цивільні відповідачі, не заперечували того, що вчиненими ними злочинами ОСОБА_12 було завдано моральної та матеріальної шкоди. Однак вважають, що заявлений розмір моральної шкоди є завеликий, і вважають, що вона має бути оцінена в розмірі 50 тис. грн.. Вимоги в частині матеріальної шкоди визнали повністю і не заперечували проти їх задоволення.

Аналогічною є позиція захисників обвинувачених.

Суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди є обґрунтованими. При визначенні розміру компенсації, суд, виходячи із принципів розумності і справедливості, враховує майновий стан обвинувачених, характер вчинених злочинів, і вважає, що дані вимоги слід задовольнити частково в сумі 120 тис. грн.. Вимоги в частині матеріальної шкоди підлягають задоволенню повністю у зв`язку з визнанням їх цивільними відповідачами. При цьому сплачені обвинуваченими кошти слід врахувати при виконанні вироку суду в цій частині.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинувачених підлягають солідарному стягненню витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді двох років позбавлення волі,

- за ч.1 ст. 262 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді одного року позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі,

- за ч.1 ст. 262 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді одного року позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді одного року позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме: ОСОБА_3 - з 13 березня 2024 року, ОСОБА_4 з 15 березня 2024 року, ОСОБА_5 - з 15 березня 2024 року, ОСОБА_6 з 15 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_13 120 тис. грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_12 120 тис. грн у відшкодування моральної шкоди та 30553,95 грн у відшкодування матеріальних збитків.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- куртку зимову із написом «ПОЛІЦІЯ», штани із написом «ПОЛІЦІЯ», гольф чорного кольору та одну пару кросівок чорного кольору, які упаковано в картонну коробку із пояснювальним написом та палку резинову із написом ПР-73 «М»-АТВ, яка упакована у спеціальний пакет № WAR1749549, що були добровільно видані потерпілим ОСОБА_13 та знаходяться в камері схову речових доказів ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_13 (а.с.6-9 т.3)

- пістолет марки «ПМ» № НОМЕР_4 та два магазини до нього і 16 патронів калібру 9 мм., які визнано речовими доказами і передані на відповідальне зберігання ПОГ СВГ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 повернути ОСОБА_13 (а.с.10-12 т.3)

- пістолет марки «ПМ» серії НОМЕР_5 , який упаковано в спеціальний пакет №1947209 та патрони в кількості 15 шт., які упаковані в спеціальний пакет №PSP 1506173, що були добровільно видані потерпілим ОСОБА_12 і знаходяться на зберіганні у спеціальному сейфі для зберігання зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_12 (а.с.15-18 т.3)

- куртку чорного кольору із шевронами «ПОЛІЦІЯ», штани чорного кольору та одну пару взуття, які упаковані в картонну коробку із пояснювальними написами та були добровільно видані 14.03.2024 потерпілим ОСОБА_12 і знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_12 (а.с.19-22 т.3)

- медичну картку стаціонарного хворого №24/000309/266 на 29 арк., заведену на ім`я ОСОБА_13 , яку упаковано до паперового конверту та знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області - повернути до ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» (а.с.23-25 т.3)

- змиви із поверхні пістолета марки ПМ серії НОМЕР_6 , які упаковано до спеціального сейф-пакету Експертної служби України МВС України №1008431 і знаходяться в матеріалах справи та передані суду знищити (а.с.26-28 т.3)

- спортивні штани темно-синього кольору із нашаруванням бруду; футболку синього кольору із горизонтальними смужками білого кольору; байку темно-синього кольору, на якій наявне вишите маркування «PUMA», які упаковано до картонної коробки, одну пару взуття чорного кольору, яке упаковано до картонної коробки та мобільний телефон марки «TECNO» із корпусом золотистого кольору (кнопочний) із IMEIL: НОМЕР_7 , IMEIL: НОМЕР_8 із сім карткою НОМЕР_9 , який упаковано до спеціального сейф-пакету №FPS5004072, що були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_3 і знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП повернути ОСОБА_3 (а.с.29-31 т.3)

- металеву трубу, яку було виявлено і вилучено під час проведеного обшуку житла та іншого володіння 13.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_3 , яку упаковано до картонного упакування і знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП повернути ОСОБА_3 (а.с.32-34 т.3)

- спортивну кофту чорного кольору із капюшоном та написом «AIR MIX», штани спортивні чорного кольору«AIR MIX»; чоботи зеленого кольору, які були вилучені у ході особистого обшуку у ОСОБА_4 та упаковані в картонну коробку із пояснювальним написом та знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_4 (а.с.35-38 т.3)

- сейф-пакет №1008446 із зразком букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_3 , який зберігався у матеріалах справи і переданий суду знищити (а.с.39-41 т.3);

- сейф-пакет №1008444 із зразком букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_5 , який зберігався у матеріалах справи і переданий суду знищити (а.с.42-44 т.3)

- сейф-пакет №1008435 із зразком букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_4 , який зберігався у матеріалах справи і переданий суду знищити (а.с.45-47 т.3)

- сейф-пакет № 1008413 із зразком букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_6 , який зберігався у матеріалах справи і переданий суду знищити (а.с.48-50 т.3).

Скасувати арешт, накладений 15.03.2024 ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду на майно, а саме: одяг у якому був одягнутий ОСОБА_3 - спортивні штани темно-синього кольору із нашаруванням бруду; футболку синього кольору із горизонтальними смужками білого кольору; байку із капюшоном темно-синього кольору , на якій наявне вишите маркування «PUMA», які упаковано до картонної коробки ; - чоловіче взуття чорного кольору (пінка); - мобільний телефон марки TECNO із корпусом золотистого кольору (кнопочний) із IMEIL: НОМЕР_7 , IMEIL: НОМЕР_8 із сім карткою НОМЕР_9 , та металеву трубу із нашаруванням бруду, що знаходяться у камері схову речових доказів ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду 15.03.2024 на автомобіль марки «IVECO 4510» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 , належить ОСОБА_26 та знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_3 , що зберігається на майданчику центру забезпечення ГУНП у Чернівецькій області за адресою м. Чернівці вул. Комунальників, 4-В - повернути його ОСОБА_26 або фактичному користувачу ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 солідарно судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 21 240 (двадцять одна тисяча двісті сорок) гривень 04 копійки, а саме:

- судова молекулярно-генетична експертиза, вартістю 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 53 копійки;

- комплексна судова молекулярно-генетична експертиза та судова експертиза вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу: судова молекулярно-генетична експертиза вартістю 4276 (чотири тисячі двісті сімдесят шість) гривень 86 копійок, судова експертиза вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, вартістю 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок;

- судова балістична експертиза, вартістю 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок;

- судова фото-технічна експертиза, вартістю 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок;

- судова молекулярно-генетична експертиза, вартістю 1399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) гривень 73 копійки;

- судова молекулярно-генетична експертиза, вартістю 1399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) гривень 73 копійки;

- судова молекулярно-генетична експертиза, вартістю 1399 (одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) гривень 27 копійок;

- судова молекулярно-генетична експертиза, вартістю 2177 (дві тисячі сто сімдесят сім) гривень 76 копійок.

Запобіжні заходи у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ