Справа № 572/1190/15-к Провадження №11-кп/802/112/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_21 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Волинського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; обвинуваченого ОСОБА_23 ; захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 ; захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 ; захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_22 ; захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_23 , прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.08.2024 року ОСОБА_21 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_21 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі клопотала про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши доповідача, який виклав суть клопотання, обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, прокурора, який проти задоволення клопотання заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, серед іншого, має право своєю ухвалою скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Таким чином предметом розгляду апеляційного суду на даний час є питання обґрунтованості та вагомості продовження у даному кримінальному провадженні обраного обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховано конкретні обставини кримінального правопорушення та те, що вироком суду першої інстанції призначено обвинуваченому остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Так, на стадії розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу до початку судового розгляду у суді апеляційної інстанції колегія суддів не уповноважена давати оцінку дослідженим доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності та вагомості ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_21 кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином, а також тим фактом, що 17.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000373 від 14.07.2023 року ОСОБА_21 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.28, ч.2 ст.345 КК України, свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Даних, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_21 під вартою, матеріали провадження не містять. Ні ОСОБА_21 , ні його захисником в ході розгляду справи як суду першої, так і апеляційної інстанцій не надано жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора.

На думку колегії суддів наявність в ОСОБА_21 міцних соціальних зв`язків та тривалий термін перебування останнього під вартою не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, оскільки вказана обставина не має такого ступеню довіри, яка може бути врахована судом, як така, що має запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такою, що спростовує встановлені судом ризики, передбачені положенням ст.177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції ).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_21 на даний момент більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не встановлено.

Застосований запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, оскільки підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою апеляційний суд не вбачає, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, щодо останнього не зменшилися.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 193, 196-197, 199, 376, 401 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_21 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, відмовити.

Головуючий:

Судді: