Справа № 161/4859/25 Провадження №11-сс/802/193/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту (ЄРДР №0000971),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.05.2025 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, не прийнято до уваги всіх обставин та подій, які мали місце у кримінальному провадженні, неправильно оцінені ризики, не в повній мірі враховано особу підозрюваного. Звертає увагу, що підозрюваний є особою старшого віку, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, працює, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, характеризується виключно позитивно, має інвалідність. Обраний запобіжний захід перешкоджає в здійсненні ним підприємницької діяльності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження за доводами даної скарги, апеляційний суд приходить наступного висновку.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Приписами ст. 177 КПК України регламентовано, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України; недостатність застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000971від 14.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як убачається з матеріалів провадження, 15.03.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування погоджується і апеляційний суд.

Слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, спосіб життя підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання апеляційного суду, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 та запобігти встановленим ризикам.

З наведених підстав, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого судді, та не вбачає підстав для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки на переконання апеляційного суду, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, доводи захисника підозрюваного про те, що наведені слідчим ризики того, що останній перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються сукупністю досліджених матеріалів провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж домашній арешт.

Наведені захисником дані про особу підозрюваного, жодним чином не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання обрання в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді