Провадження № 11-сс/4823/9/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

скаржниці ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову дізнавача Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 від 22 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження №0007270 від 02.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Слідчий суддя вказав на відсутність порушення загальних положень досудового розслідування; оскаржувана постанова винесена на підставі зібраних матеріалів, і підстави для її скасування та задоволення скарги відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постанову про закриття кримінального провадження, а матеріали справи повернути до відділу поліції для проведення досудового розслідування; зобов`язати орган досудового розслідування та Ніжинську окружну прокуратуру у розумний строк виконати всі необхідні слідчі дії та закінчити досудове розслідування, прийнявши одне з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України. Посилається на те, що слідчий суддя не надав повної, всебічної та об`єктивної оцінки доводам скарги щодо незаконності та необґрунтованості постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, а дізнавачем зроблено передчасні висновки про необхідність закриття кримінального провадження, так як під час досудового розслідування здобуто докази, які вказують на наявність у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, а саме медичні документи, висновки експертиз, відеофайли та показання свідків. Також дізнавачем не виконано всіх вказівок прокурора, начальника слідчого управління та слідчих суддів про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, серед іншого, витребування додаткових медичних документів та правовстановлюючих документів сільськогосподарського товариства на комбайн. Крім того, наявні у справі висновки судово-медичних експертиз №2849 від 05.10.2015, №115 від 25.05.2016 містять протиріччя та є сумнівними, оскільки проведені лише за медичними документами, без медичного обстеження потерпілої, а встановлені експертами тілесні ушкодження не відповідають тим, які зазначені лікарями в медичній картці амбулаторного хворого, довідці з травмпункту та зафіксовані на відеозапису з місця події. ОСОБА_8 зазначає, що під час комісійної експертизи враховувалось рентгенологічне дослідження №11600, однак за інформацією медичної установи таке дослідження їй не проводилось і такий документ за його результатами не складався, а наявне у справі рентгенологічне дослідження №11600 не містить дати, підпису лікаря та печатки. Вказує, що з її боку по відношенню до ОСОБА_10 не вчинялося жодних дій, що вимагали негайного відвернення чи припинення посягання на права та інтереси ОСОБА_10 , тому в даному випадку, останній свідомо умисно застосував до неї фізичну силу, що виключає застосування положень ст.ст.36, 37 КК України.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, 02.10.2015 до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_10 , перебуваючи на території тракторного стану СТОВ «Рід», яке знаходиться в селі Сальне Ніжинського району, вчинив із ОСОБА_8 сварку, в ході якої спричинив їй тілесні ушкодження.

22 жовтня 2024 року дізнавачем Ніжинського районного управління поліції ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 02.10.2015 до ЄРДР за №0007270, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У своєму рішенні дізнавач зазначив, що в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_10 , який повідомив про відсутність наміру наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а застосування фізичної сили до неї було виключно припиненням її протиправних активних дій з перешкоджання роботи підприємства, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_11 ; також оглянуто та проаналізовано відеозапис з місця події, з якого, серед іншого, встановлено обставини конфлікту, що відбувся на території тракторного стану СТОВ «Рід» між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ; допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які підтвердили обставини, зафіксовані на відеозаписі; проведено судово-медичну експертизу №2849 від 05.10.15, комісійну судово-медичну експертизу №115 від 08.06.2016, додаткову комісійну судово-медичну експертизу №161 від 05.10.2016, згідно з якими у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та могли утворитися 27.09.2015.

Як правильно вказав дізнавач в оскаржуваній постанові, суб`єктивна сторона проступку, передбаченого ст.125 КК України, характеризується тільки умисною виною; заподіяння легкого тілесного ушкодження, внаслідок необережної форми вини, не є карним за ст.125 КК України.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що виходячи з характеру та способу вчинення ОСОБА_10 дій, у результаті яких ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а також з характеру та локалізації самих тілесних ушкоджень - синець на зовнішній поверхні правого плеча, відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого ст.125 КК України, оскільки ОСОБА_10 не мав прямого умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Крім того, як правильно встановлено дізнавачем, дії ОСОБА_10 супроводжувались впевненістю у протиправності дій ОСОБА_8 з перешкоджання виїзду з тракторного стані на польові роботи сільськогосподарської техніки, що вказує на спрямованість його дій на самозахист законних власних прав та інтересів, а також з метою недопущення травмування ОСОБА_8 , оскільки вона знаходилась перед робочими частинами комбайна.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також з матеріалів провадження вбачається, що під час досудового розслідування дізнавачем враховані вимоги, зазначені в ухвалах слідчих суддів, та вказівках прокурора, Головного слідчого управління національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У справі в ході досудового розслідування зібрані усі можливі та допустимі докази, досудове розслідування було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні їх переконливості, диспозитивності та безпосередності дослідження показань, речей і документів, а постанова дізнавача містить належне та достатнє обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що при винесенні постанови дізнавач ОСОБА_9 діяв у межах законодавства, ним були виконані всі необхідні та можливі слідчі дії. Висновки дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ґрунтуються на вимогах процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.

Наведена апелянтом у скарзі мотивація свідчить про те, що особа, яка подала скаргу, у виниклій спірній ситуації вбачає незгоду з механізмом досудового розслідування, яке здійснювалось дізнавачем ОСОБА_9 , методами такого розслідування, обсягом матеріалів, який був використаний у ході такого розслідування та правовим судженням, постановленим дізнавачем.

Більш того, ні подана до суду скарга, ні пояснення по такій у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 , жодним чином не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин дізнавачем. Усі обставини по даному кримінальному провадженню дізнавачем ОСОБА_9 були досліджені в повному обсязі, а прийняте ним рішення відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що виходячи із положень ст.2 КПК України, котра визначає завдання кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису для правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального, матеріального або процесуального законів, саме в межах яких, повинно здійснюватись таке провадження.

На це ж звертав увагу і Європейський суд з прав людини при постановленні рішення у справі «Аль Фаєд проти Франції» (Al Fayed v. France) від 02.10.2007, зазначаючи, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Крім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями-слідчими в ході провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у сенсі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, дізнавачем зібрано і вивчено в повному обсязі необхідні матеріали та, виходячи з зібраних доказів, прийнято вмотивовану постанову про закриття даного кримінального провадження, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2024 року щодо скарги ОСОБА_8 від 12.11.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4