Справа № 346/5591/24
Провадження № 11-кп/4808/72/25
Категорія ст.82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою суду засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання, призначеного вироком від 06.04.2023 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі, на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 4 (чотири) дні. В строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду зараховано час перебування засудженого під вартою з 14.11.2024 року по день початку відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, із розрахунку один день знаходження під вартою до двох днів пробаційного нагляду. На період відбування засудженим ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду, покладено на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, прокурор Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, а також з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія №41» про заміну ОСОБА_8 призначеного покарання більш м`яким на не невідбутий строк відмовити.

Зокрема, посилається на те, що в матеріалах подання установи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення, а суд належним чином не мотивував у яких саме діях засудженого відображається те, що він став на шлях виправлення.

Вважає, що суд належним чином не перевірив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення засудженого до праці за весь період відбування покарання з 19.07.2022 року, не врахував тяжкість вчинених ним злочинів та особу засудженого в цілому. Зокрема, згідно з довідкою №192 засуджений офіційно працевлаштований тільки з квітня 2024 року, за що отримував заробітну плату. При цьому, за добросовісне виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку йому оголошено тільки одне заохочення. На думку прокурора, вказане в достатній мірі не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Зауважує, що виконання покарання у виді пробаційного нагляду покладається на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого. Разом з тим, в ході судового розгляду, встановлено, що у засудженого відсутнє зареєстроване місце проживання та постійне місце проживання, а тільки орендоване житло, яке періодично змінюється.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги;

- засуджений ОСОБА_8 просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно до абз.15 ч.1 ст.107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України: звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Одночасно законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

З матеріалі провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.04.2023 року за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 КК України, на підставі ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання 19.07.2022 року, кінець строку 18.10.2026 року.

За змістом характеристики на засудженого, ОСОБА_8 знаходиться в місцях позбавлення волі з 19.07.2022 року. За час відбування покарання не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. За добросовісне виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку оголошено одне заохочення (01.04.2024 року). З 03.01.2024 року відбуває покарання у дільниці соціальної реабілітації, за заявою засудженого залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До роботи відноситься добросовісно та має сумлінну поведінку. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» У відношенні до представників адміністрації ввічливий та тактовний, виконує їхні вимоги. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Бере активну участь у програмах. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи.

Зі змісту довідки про заохочення та стягнення засудженого вбачається, що ОСОБА_8 01.04.2024 року отримав одну подяку за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці.

Згідно з довідкою №192 про працевикористання, засуджений ОСОБА_8 в квітні та травні 2024 року відпрацював по 27 людинодні, в червні 2024 року 23 людинодні, в липні 2024 року 19 людиноднів, в серпні 2024 року 16 людиноднів.

Однак, на думку колегії суддів, судом не враховано, що засуджений ОСОБА_8 отримав тільки одне заохочення 01.04.2024 року та почав працювати тільки з квітня 2024 року, тобто перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.82 КК України, хоча у місцях позбавлення волі перебуває з 19.07.2022 року, що свідчить про те, що висновки суду про виправлення засудженого в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, на даний час є передчасними.

Наявність у ОСОБА_8 одного заохочення з боку адміністрації установи, як і відбуття ним встановленої законом частини строку покарання, не можуть слугувати безумовними підставами для заміни покарання більш м`яким. При цьому, колегія суддів враховує, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період перебування у виправній колонії, а наведені засудженим доводи про наявність підстав для застосування до нього положень ст.82 КК України у своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо необхідності заміни засудженому ОСОБА_8 невідбутої частину покарання на пробаційний нагляд, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та всесторонньо дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412,415,418, 419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року про заміну невідбутої частини покарання, призначеного засудженому ОСОБА_8 , більш м`яким, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5