Справа № 496/4734/23
Провадження № 1-кп/496/364/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Августівка Одеського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06.09.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-25.01.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн;

-29.09.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 34000 грн, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднана невідбута частина покарання у виді штрафу за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року та призначено остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 51000 грн; ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року засудженому ОСОБА_5 замінено несплачену суму штрафу у розмірі 46800 грн, призначену вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року, покаранням у виді громадських робіт на строк 240 годин;

- 24.11.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2023 року у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, та остаточно, за сукупністю вироків, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 17000 гривень,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн, на шлях виправлення не став, позитивних висновків для себе не зробив та умисно вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, 19.08.2022 року, в світлу пору доби, ОСОБА_5 перебував біля будинку № 1-г, що розташований по вул. Центральна в с. Велика Балка Одеського району Одеської області, де в цей час виявив кущ рослини родини коноплі.

Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання зазначеного куща рослини родини коноплі з метою подальшого особистого вживання наркотичних речовин.

Реалізуючи свій злочинний задум, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та той факт, що з моменту його останнього засудження за ч. 1 ст. 309 КК України не минуло й року, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, для власного вживання, зірвав листя вказаного куща, таким чином придбавши особливо небезпечний наркотичний засіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму, ОСОБА_5 переніс придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб до місця свого проживання, де зберігав у своїй кімнаті.

В ході проведення обшуку 20.08.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , останній добровільно видав співробітникам поліції особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого у висушеному стані становить 28,14 г, який зберігав у своїй кімнаті.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав. При цьому пояснив, що 19.08.2022 року по АДРЕСА_3 побачив кущ коноплі, з якого зірвав листя, приніс його додому та висушив на балконі для особистого вживання без мети збуту. В подальшому декілька разів вживав вказаний наркотичний засіб шляхом куріння. Просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_5 винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року, після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, раніше неодноразово судимий і має три непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і у сфері обігу наркотичних засобів, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, до обтяжуючої обставини, суд відносить вчинення кримінального правопорушення повторно.

Враховуючи зазначені обставини, приймаючи до уваги систематичність вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, в тому числі і у сфері обігу наркотичних засобів, у зв`язку з чим суд розцінює його поведінку, як небажання стати на шлях виправлення та тенденцію до продовження злочинної діяльності суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання суд також виходить з положень ч. 4 ст. 70 КК України і вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком, та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2023 року.

Підстав для застосування ст. 75 КК України, як того просив обвинувачений, суд не вбачає, оскільки призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України нівелює задачі кримінального судочинства, такі як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Окрім того, судом встановлено наступне.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання у виді штрафу за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 3000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

В подальшому, 24.11.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2023 року у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, та остаточно, за сукупністю вироків, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі 17000 гривень.

Отже, під час ухвалення вироку Малиновським районним судом м. Одеси не було вирішено питання щодо призначення покарання з урахуванням вироку Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року, у виді штрафу у розмірі 51000 грн.

Між тим, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року за поданням начальника Одеського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області засудженому ОСОБА_5 замінено несплачену суму штрафу у розмірі 46800 грн, призначену вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року, покаранням у виді громадських робіт на строк 240 годин.

За змістом ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, необхідно приєднати не відбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року, яка становить 240 години громадських робіт, що відповідає 30 дням позбавлення волі, та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців 30 (тридцяти) днів позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 перебував у розшуку, його затримано 16.01.2025 року та відповідно до ухвали Біляївського районного суду від 17.01.2025 року йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому суд вважає можливим продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.03.2025 року включно.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи, які складають 4780грн.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 369 - 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 70, 72, ч. 2 ст. 309 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком, вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2023 року та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 року, покарання за яким ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року замінено на 240 годин громадських робіт, що відповідає 30 дням позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців 30 (тридцяти) днів позбавлення волі.

ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою та утримувати його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 18.03.2025 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його утримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», з 24.11.2024 року за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2024 року.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2024 року, строк його попереднього ув`язнення в періоди з 07.12.2016 року по 16.12.2016 року, з 09.04.2019 року по 18.06.2019 року, з 13.12.2019 року по 04.12.2020 року, з 23.06.2023 року по день, який передував дню постановлення даного вироку (24.11.2023), з розрахунку: один день попереднього ув`язнення, відповідає двом дням позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування призначеного остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 16.01.2025 року, тобто з часу його затримання за вказаним кримінальним провадженням.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи,які складають 4780 грн.

Скасувати арешти, застосовані ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 24 серпня 2022 року по справі № 496/3698/22.

Речові докази по справі: речовину рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на наркотичну, яка знаходиться в двох поліетиленових пакетах та двох паперових згортках, а також саморобний пристрій (дві частини полімерної пляшки) для куріння наркотичних засобів - марихуани з нашарування темно-коричневого кольору знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 з моменту вручення копії вироку.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1