Справа № 521/9803/24
Номер провадження:1-кс/521/26/25
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 25.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, в якому просила накласти арешт на: автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску та ключі до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_5 , договір найму транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано до сейф-пакету НПУ № CRI 1210840, які були вилучені під час проведення обшуку, 18.06.2024.

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000222 від 25.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Одеси та Одеської області діє група осіб, які займаються незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також безпосереднім незаконним збутом наркотичних засобів.

В подальшому по вказаним матеріалам надано доручення працівникам УБН ГУНП в Одеській області, щодо встановлення осіб, що можуть бути причетні до скоєння вказаного злочину. У відповідь на вказане доручення працівниками УБН отримано інформацію, що до вказаного злочину причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протиправна діяльність ОСОБА_7 під час досудового розслідування підтверджена проведенням ряду негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експерта та речовими доказами по кримінальному провадженні.

18.06.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 307 КК України та затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Так, 18.06.2024 року було проведено невідкладний обшук автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_3 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою переслідування особи причетної до вчинення злочину та врятування майна, яке має доказове значення, адже існують розумні підозри вважати, що воно могло бути переміщено.

У ході проведення обшуку вилучено:

- Автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_3 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску та ключі до нього;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_5 , договір найму транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано до сейф- пакенту НПУ № CRI 1210840.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є предметами злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб, а саме, автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_3 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року є знаряддям вчинення злочину, на якому фігуранти по кримінальному провадженню, перевозили незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину з метою подальшого збуту, та вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого 18.06.2024 в ході санкціонованого обшуку, зокрема:

- Автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_3 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску та ключі до нього;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_5 , договір найму транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано до сейф- пакенту НПУ № CRI 1210840.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети мають значення речових доказів, з метою їх збереження та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність в їх арешті.

Слідчий в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився.

Адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , надав письмові заперечення на клопотання про накладення арешту на зазначений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В своїх запереченнях адвокат зазначив, що автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_3 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , та відповідно до договору найму (оренди) передано ОСОБА_6 в тимчасове платне користування строком на 3 місяці. Транспортний засіб на теперішній час не використовуються за цільовим призначенням, оплата за його використання не надходить, здача його в оренду унеможливлена, що призводить до матеріальної шкоди ОСОБА_5 . Накладення арешту на майно ОСОБА_5 фактично позбавить права законного власника транспортного засобу розпоряджатись та користуватись належним майном, отримувати дохід від договорів найму (оренди транспортного засобу), що не є виправданим заходом кримінального провадження.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали, які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Як визначено ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, а саме: автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску та ключі до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_5 , договір найму транспортного засобу автомобіля Hyundai Sonata, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені під час проведення обшуку, 18.06.2024, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та мають значення речового доказу для кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання не містить обґрунтованого посилання на те, яким саме критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, відповідає вказане майно, а також яке доказове значення воно має для досудового розслідування кримінального провадження, що свідчить про її суто формальний характер.

Також слідчий суддя зауважує, що до клопотання про арешт майна слідчий не долучив доказів та не навів доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що вказане майно, здобуте за обставин, викладених в фабулі кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення чи містить на собі його сліди.

Транспортний засіб «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_2 ) 2015 року випуску, є джерелом доходу ОСОБА_5 , відповідно до умов Договорів найму (оренди транспортного засобу), позбавлення її права на користування та розпорядження належними їй на праві власності транспортними засобами, неодмінно призведе до порушення її прав та законних інтересів, та матиме наслідком позбавлення доходу від передачі вказаного майна у найм (оренду) та понесення збитків.

Вказане майно не перебуває у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; також вказане майно не перебуває у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів до власника майна виключає арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.

Клопотання про арешт вказаного майна, обґрунтовано формально, що свідчить про його необґрунтованість.

Таким чином, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, а протягом розгляду клопотання встановлено відсутність на даний час для цього правових підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 25.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1