Справа №479/453/24
Провадження №1кп/479/39/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена в ЄРДР №0000002 від 03 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаїв Миколаївської області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Кривоозерським РВ УМВС України в Миколаївській області 17 вересня 2003 року, освіта 1 клас, неодруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 року народження, 2010 року народження, не працюючої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий Управління соціального захисту населення

Первомайської РВА Миколаївської області,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 14 липня 2021 року, в денний час доби, перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, який знаходиться за адресою Миколаївська область Первомайський район смт.Криве Озеро вул.Шевченка,57, маючи на меті прямий умисел на, незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, шляхом обману, усвідомлюючи, що має двох дітей від свого співмешканця ОСОБА_7 , з яким вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але разом з ним проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника управління соціального захисту населення, приховавши факт спільного проживання з біологічним батьком дітей, що впливає на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", умисно вказавши при заповнені заяви "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій", затвердженої наказом міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, щодо самостійного виховання сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , без участі їх батька, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 , спільно проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з моменту їх народження в 2007 та 2010 роках по теперішній час. Надавши завідомо неправдиву заяву "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій" та свідоцтва про народження дітей, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, для призначення допомоги до Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, на підставі яких 14 липня 2021 року, в порушення абзацу 4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", ОСОБА_3 незаконно призначено щомісячну допомогу як одинокій матері на період з 01 липня 2021 року до 31 грудня 2021 року у розмірі 1709 грн. 10 коп. та 1925 грн. 10 коп. на період з 01 грудня 2021 року до 31 грудня 2021 року, на загальну суму 10470 грн. 60 коп., заволодівши якими витратила їх на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_3 , спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 10470 грн. 60 коп..

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 клопотав про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України.

За змістом ч.7 ст.284 КПК України, ч.3 ст.285 КПК України, ч.ч.1,4 ст.286 КПК України, ч.3 ст.288 КПК України, суд має обов`язок роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, те, що на момент судового розгляду закінчилися строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст.49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

У судовому засіданні, після роз`яснення судом зазначених вище норм законодавства, обвинувачена ОСОБА_3 заявила, що не заперечує проти її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.1 ст.190 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_3 може бути закрито та звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи №479/453/24, суд дійшов такого висновку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.49 КК України(в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, так і в редакції станом на час розгляду клопотання в суді, згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 (у редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), відносилося до категорії проступків, та станом на час розгляду даного клопотання в суді відноситься до проступків.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що події, які інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_3 мали місце 14 липня 2021 року. Визначений ст.49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив 14 липня 2024 року, при цьому судом, не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст.49 КК України, обвинувачена ОСОБА_3 надала свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду, у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Визнання чи невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 свої вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не має правового значення при вирішенні питання щодо звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі приписів ст.49 КК України, з наступних підстав.

За положеннями ст.ст.284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справив суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29 липня 2021 року по справі №552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, Суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України та її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, 21 січня 2022 року, в денний час доби, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, який знаходиться за адресою Миколаївська область Первомайський район смт.Криве Озеро вул.Шевченка,57, маючи на меті прямий умисел на повторне, незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, шляхом обману, усвідомлюючи, що має двох дітей від свого співмешканця ОСОБА_7 , з яким вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але разом з ним проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника управління соціального захисту населення, приховавши факт спільного проживання з біологічним батьком дітей, що впливає на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", умисно вказавши при заповнені заяви "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій", затвердженої наказом міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, щодо самостійного виховання сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , без участі їх батька, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 , спільно проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з моменту їх народження в 2007 та 2010 роках по теперішній час. Надавши завідомо неправдиву заяву "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій" та свідоцтва про народження дітей, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, для призначення допомоги до Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, на підставі яких 21 січня 2022 року, в порушення абз.4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", ОСОБА_3 незаконно призначено щомісячну допомогу як одинокій матері на період з 01 січня 2022 року до 30 червня 2022 року у розмірі 1 517 грн. 64 коп., на загальну суму 9 105 грн. 84 коп., повторно заволодівши якими витратила їх на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_3 спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 9 105 грн. 84 коп..

Також, 20 липня 2022 року, в денний час доби, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, який знаходиться за адресою Миколаївська область Первомайський район смт.Криве Озеро вул.Шевченка,57, маючи на меті прямий умисел на повторне, незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, шляхом обману, усвідомлюючи, що має двох дітей від свого співмешканця ОСОБА_7 , з яким вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але разом з ним проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника управління соціального захисту населення, приховавши факт спільного проживання з біологічним батьком дітей, що впливає на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", умисно вказавши при заповнені заяви "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій", затвердженої наказом міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, щодо самостійного виховання сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , без участі їх батька, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 , спільно проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з моменту їх народження в 2007 та 2010 роках по теперішній час. Надавши завідомо неправдиву заяву "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій" та свідоцтва про народження дітей, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, для призначення допомоги до Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, на підставі яких 04 жовтня 2022 року призначено допомогу в розмірі 820,26 грн. на період з 01 липня 2022 р по 31 грудня 2022 роках. Оскільки заявниця за період з 01 липня 2022 по 31 жовтня 2022 року отримала допомогу в сумі 6 070 грн. 56 коп., згідно автоматичного подовження, а призначено за цей період допомогу на суму 3 281 грн. 04 коп., то по даному виду допомоги виникла переплата коштів в сумі 2 789 грн. 52 коп. Частину боргу в сумі 1 398 грн. ОСОБА_3 повернула на рахунок управління. Залишок боргу станом на 01 січня 2024 року складає 1 391 грн. 19 коп. За період з 01 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_3 отримала допомогу в сумі 6 312 грн. 75 коп. (з урахуванням погашеного боргу). Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_3 спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 6 312 грн. 75 коп..

Окрім цього, 04 січня 2023 року, в денний час доби, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, який знаходиться за адресою Миколаївська область Первомайський район смт.Криве Озеро вул.Шевченка,57, маючи на меті прямий умисел на повторне, незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, шляхом обману, усвідомлюючи, що має двох дітей від свого співмешканця ОСОБА_7 , з яким вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але разом з ним проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника управління соціального захисту населення, приховавши факт спільного проживання з біологічним батьком дітей, що впливає на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", умисно вказавши при заповнені заяви "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій", затвердженої наказом міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, щодо самостійного виховання сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , без участі їх батька, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 , спільно проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з моменту їх народження в 2007 та 2010 роках по теперішній час. Надавши завідомо неправдиву заяву "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій" та свідоцтва про народження дітей, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, для призначення допомоги до Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, на підставі яких 02 лютого 2023 року в порушення абзацу 4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", ОСОБА_3 незаконно призначено щомісячну допомогу як одинокій матері на період з 01 січня 2023 року до 30 червня 2023 року у розмірі 641 грн. 54 коп., на загальну суму за вказаний період 3849 грн. 24 коп., повторно заволодівши якими витратила їх на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_3 спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 3849 грн. 24 коп..

Також, 05 липня 2023 року, в денний час доби, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, який знаходиться за адресою Миколаївська область Первомайський район смт.Криве Озеро вул.Шевченка,57, маючи на меті прямий умисел на повторне, незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, шляхом обману, усвідомлюючи, що має двох дітей від свого співмешканця ОСОБА_7 , з яким вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але разом з ним проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника управління соціального захисту населення, приховавши факт спільного проживання з біологічним батьком дітей, що впливає на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям передбаченої Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", умисно вказавши при заповнені заяви "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій", затвердженої наказом міністерства соціальної політики України 21 квітня 2015 року №441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, щодо самостійного виховання сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 , без участі їх батька, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 , спільно проживає і виховує сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з їх біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з моменту їх народження в 2007 та 2010 роках по теперішній час. Надавши завідомо неправдиву заяву "Про призначення всіх видів соціальної допомоги та компенсацій" та свідоцтва про народження дітей, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, для призначення допомоги до Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, на підставі яких 25 липня 2023 року в порушення абзацу 4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", ОСОБА_3 незаконно призначено щомісячну допомогу як одинокій матері на період з 01 липня 2023 до 31 грудня 2023 року у розмірі 844 грн. 52 коп., на загальну суму за вказаний період 5 067 грн. 12 коп., повторно заволодівши якими витратила їх на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Внаслідок умисних протиправних дій, ОСОБА_3 спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму на загальну суму 5 067 грн. 12 коп..

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Представник потерпілого - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримала, просила призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену, її захисника, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона за місцем проживання характеризується посередньо, неодружена, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 року народження, 2010 року народження.

Скоєне обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким злочином проти власності.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , за обвинувальним актом не встановлено.

Суд, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, досудову доповідь органу пробації, також приймає до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.

Крім того, у даному провадженні Управлінням соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації в особі представника ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення в загальному розмірі 34805,55 грн..

Під час вирішення питання щодо цивільного позову, суд керується положеннями ст.ст.128, 129 КПК України, ст.13 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, та приходить до наступного.

Так, відповідно до положення ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що внаслідок скоєних обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальних правопорушень дійсно було заподіяно матеріальну шкоду, підстави цивільного позову доведені. Розмір заподіяної матеріальної шкоди обґрунтований та документально підтверджений на загальну суму 34 805,55 грн..

Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими у суді доказами та такими, що підлягають задоволенню, оскільки суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 за інкримінованою їй статтею КК України.

Речові докази у даному провадженні відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувалась, запобіжний захід відносно неї не обирався.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, інформація про яке внесена в ЄРДР за №0000002 від 03 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1(один) рік.

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Управлінням соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації в особі представника ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Первомайської районної військової адміністрації майнову шкоду в розмірі 34 805,55 грн..

Речові докази відсутні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: