Провадження 11-кп/824/3376/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 квітня 2025 року.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На підтвердження існування ризику переховування останнього, суд звернув увагу на те, що ОСОБА_6 не працює, немає джерела доходу, немає міцних соціальних зв`язків, раніше судимий у тяжкому кримінальному правопорушенні. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі обвинуваченого указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. На думку апелянта, рішення суду не містить достатніх мотивів, які би підтверджували доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання прокурора фактично містило формальний перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з цим, апелянтом зазначено про те, що він вже досить тривалий час утримується під вартою, та з огляду на характеризуючи дані його особи вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстким. Просив змінити йому запобіжний захід на біль м`який.

Оскільки апелянтом в апеляційній скарзі не порушувалось питання про розгляд апеляційної скарги із участю сторін, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу відповідно до положень ч. 4 ст. 4221 КПК України без участі сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 було вирішене на стадії судового провадження. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обгрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обгрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обгрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину. Ці обставини привели суд першої інстанції до обгрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обгрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів, які би указували на незаконність та не обгрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду грунтується на даних про особу обвинуваченого із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочину. Матеріали судового провадження не містять даних про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду.

Із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченого від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення воєнного стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченого від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Наведене указує на необгрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419, 4221КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 06 квітня 2025 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4