Справа № 761/5177/25
Провадження № 1-кс/761/4042/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000618

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000618.

За обставин викладених у клопотанні, Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000618 від 18.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024 року, справа № 761/43626/24 на причіп «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 139, накладено арешт із забороною його відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

На даний час, причіп «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, синьо кольору, знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді відкритого сонця, вітру, дощу, снігу та інших природніх факторів, що негативно впливають на технічний стан автомобіля та причіпу. Отже, у таких неналежних умовах, подальше зберігання автомобіля неможливе, оскільки це може призвести до його псування та завдання матеріальної шкоди.

Ініціатор клопотання зазначає, що арешт на причіп «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, накладався з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 000618 від 18.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Проте, станом на день подання даного клопотання така необхідність відпала, оскільки у вказаному кримінальному провадженні із причіпом «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, проведені всі необхідні слідчі дії та інженерно-транспортні експертизи. Також, під час подальшого розслідування кримінального провадження № 000618 слідчі дії та судові експертизи із даним транспортним засобам не заплановані, що підтверджується відповіддю старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_5 від 03.02.2025 року № 14/21-618кп на адвокатський запит.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт та заборону користування, розпорядження причіпом «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 05.12.2024 року по справі №761/43626/24 у кримінальному провадженні №000618 від 18.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що арешт майна є надто обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження, вказав, що жодній особі в даному кримінальному провадженні про підозру повідомлено не було, просив клопотання задовольнити.

Уповноважений прокурор у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений.

Крім того, 11.03.2025 прокурором ОСОБА_6 , до суду було подано заяву, у якій остання зазначила, що проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 , про скасування арешту майна: причепа «ПГМФ 8904», р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні №0000618 від 18.11.2024 заперечує, оскільки вказаний причеп визнано речовим доказом та може виникнути необхідність у проведені додаткових експертиз, додаткових слідчих дій.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши адвоката ОСОБА_3 , дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що СУ ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024 року у справі №761/43626/24 накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 18 листопада 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на причіт «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, синього кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 139, шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Представником власника майна - ОСОБА_3 наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони користування причепом «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, з огляду на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження буде найменш обтяжливий для власника майна - ОСОБА_4 , що відповідає положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.

Разом з тим, згідно долученої до матеріалів клопотання відповіді на адвокатський запит за підписом старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , у якій останній зокрема зазначив, що із транспортними засобами: автомобілем «CHEVROLET CRUZE», р.н. НОМЕР_4 , причепом «ПГМФ 8904», р.н. НОМЕР_1 , автомобілем «FIAT DOBLO», р.н. НОМЕР_5 , та автобусом «MERCEDES-BENZ 316 CDI», р.н. НОМЕР_6 , проведені всі необхідні слідчі дії та інженерно-транспортні експертизи. В подальшому під час розслідування кримінального провадження № 00000618 слідчі дії та судові експертизи із даними транспортними засобами не заплановані.

Крім того, слідчій судді не надано підтвердження того, що потреби досудового розслідування і надалі виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 в частині заборони користування арештованим майном.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, за необхідне клопотання задовольнити частково та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024, справа №761/43626/24, у кримінальному провадженні №0000618, на причіт «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, синього кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 139, в частині заборони користування вказаним майном.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2024, справа №761/43626/24, у кримінальному провадженні №000618, на причіт «ПГМФ 8904», д.н.з. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, синього кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 139, в частині заборони користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 27 березня 2025 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_9