В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000270 від 18.11.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, з повною середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України №740/2024 від 28.10.2024).

Водночас, 11 листопада 2024 року близько 16 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 , з метою вжити спиртні напої, постукавши в двері зрозумів, що останній за місцем мешкання відсутній так, як він не відчиняв.

В цей час та в місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, взявши до рук віднайдену поблизу господарської будівлі металеву трубу, відігнув дугоподібне кільце дверей, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 цепну бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS-162», помаранчевого кольору вартістю 3417 гривень 00 копійок та цепну бензинову пилу марки «Einhell» моделі BG-PС 3735, зеленого кольору вартістю 2333 гривень 33 копійки, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5750 гривень 33 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4 КК України визнав частково та суду пояснив, що він дійсно 11 листопада 2024 року близько 16 години 00 хвилин прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 , оскільки той взяв у нього гроші в борг та не повернув. Він постукав у двері, але ніхто не відчинив йому двері. Тоді він побачив, що у господарському приміщенні не зачинені двері, двері були прикритті, тому він і зайшов, побачив дві цепних бензинових пили та забрав їх до себе додому. Не заперечує, що він взяв дві бензопили, знав, що вони чужі. Бензопили у нього забрали працівники поліції.

В подальшому обвинувачений змінив своє ставлення до вчиненого та зазначив, що розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення, пояснив, що оскільки він був в нетверезому стані в той день, то він може не пам`ятати як він потрапив до господарського приміщення. Він був не тверезий, не розумів, що робив, вибачається та у скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, матеріальний збиток їй відшкодовано, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має.

Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд, на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілої.

Провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.11.2024 в присутності понятих було оглянуто територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу огляду від 19.11.2024 у присутності понятих, за участю ОСОБА_4 було оглянуто цепну бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS-162», помаранчевого кольору та цепну бензинову пилу марки «Einhell» моделі BG-PС 3735, зеленого кольору, які добровільно видав ОСОБА_4 .

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису огляду від 19.11.2024 вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції дві бензинові пили та пояснив, що для того, щоб потрапити у приміщення він вирвав замок.

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 4017 від 21.11.2024 ринкова вартість, бувшої у використанні, яка знаходиться у справному технічному стані, цепної бензинової пили марки «STIHL» моделі «MS-162», помаранчевого кольору, становить 3 417 грн., бувшої у використанні, яка знаходиться у справному технічному стані, цепної бензинової пили марки «Einhell» моделі BG-PС 3735, зеленого кольору, становить 2 333,33 грн., а всього 5 750,33 грн.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 21.11.2024 за участю ОСОБА_4 , останній детально розповів про обставини вчинення ним правопорушення 11.11.2024 на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 .

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису протоколу проведення слідчого експерименту від 21.11.2024 вбачається, що ОСОБА_4 детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення 11.11.2024. При цьому зазначив, що він підійшов до сараю та побачив, що на дверях висить навісний замок, він взяв металеву трубу та за її допомогою вирвав замок та таким чиномпроник до господарського приміщення.

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог Закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував, що саме він 11.11.2024 викрав з господарського приміщення, яке знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 дві бензинові пили, але заперечував, що він за допомогою металевої труби, відігнув дугоподібне кільце дверей господарського приміщення та таким чином проник до господарського приміщення. Зазначив, що двері були відчинені, замок на дверях був відсутній.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_4 в частині не визнання обвинувачення щодо відсутності замка на дверях господарського приміщення та відчинених дверей, оскільки його покази в цій частині спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписом огляду від 19.11.2024 та відеозаписом слідчого експерименту від 21.11.2024, під час проведення даних слідчих дій ОСОБА_4 детально розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення 11.11.2024. При цьому зазначив, що він підійшов до сараю та побачив, що на дверях висить навісний замок, він взяв металеву трубу та за її допомогою вирвав замок та таким чиномпроник до господарського приміщення.

Тому суд розцінює таку позицію обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Разом з тим, суд приймає до уваги такими, що відповідають дійсності свідчення ОСОБА_4 , дані їм в ході слідчого експерименту від 21.11.2024 та огляду вилученого майна від 19.11.2024, оскільки ці свідчення не суперечливі і узгоджуються як між собою, так і з доказами у справі.

При дослідженні відеозапису слідчого експерименту від 21.11.2024 за участю ОСОБА_4 та відеозапису огляду від 19.11.2024, суд прийшов до переконання, що обвинувачений давав об`єктивні свідчення добровільно, без впливу будь - кого на нього і вказівок з боку сторонніх осіб. Його свідчення узгоджуються і з іншими доказами по справі.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_4 в подальшому зазначив, що розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення та не пам`ятає яким чином потрапив у приміщення.

В ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 постукав у двері будинку, зрозумів, що в будинку нікого не має, так як двері ніхто не відчинив. Тому ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що на території подвір`я та будинку нікого не має, з метою заволодіння майном, шляхом пошкодження кільця дверей проник до господарського приміщення і таємно викрав у потерпілої дві бензинові пили. Проникнення було незаконним, відбулось без дозволу потерпілої і здійснено саме з метою заволодіння її майном шляхом вчинення крадіжки.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 незаконно проник у інше приміщення саме з метою заволодіння майном потерпілої.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєннякримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, за місцем проживання перебуває на обліку у лікаря - нарколога, з місця проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальностіта його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи думку прокурора, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводились судово - товарознавча експертиза № 4017 від 21.11.2024 вартістю 757 гривень 28 копійок.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученою стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 757 гривень 28 копійок.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: цепну бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS-162», помаранчевого кольору та цепну бензинову пилу марки «Einhell» моделі BG-PС 3735, зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутими потерпілій; оптичний диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту, оптичний диск із відеозаписом огляду місця події, оптичний диск із відеозаписом вилучення майна, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000270, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 4017 від 21.11.2024 у розмірі 757 гривень 28 копійок.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: цепну бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS-162», помаранчевого кольору та цепну бензинову пилу марки «Einhell» моделі BG-PС 3735, зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутими потерпілій; оптичний диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту, оптичний диск із відеозаписом огляду місця події, оптичний диск із відеозаписом вилучення майна, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000270, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1