Справа 635/2511/25
Провадження 1-кп/635/932/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2024 року за № 0000266 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з середньою-технічною освітою, фізичної особи - підприємця, розлученого, раніше не судимого, який має малолітню дитину 2016 р.н., зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , являючись уродженцем м. Харкова, будучи особою з середньою технічною освітою, працездатним, маючи постійне місце роботи та джерело доходу, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, не раніше квітня 2024 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчинив злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з поширенням інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 як мешканець смт. Рогань Харківського району Харківської області, де він проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 , та, займаючись реалізацією дверей і вікон на центральному ринку м. Харкова, був достатньо обізнаним щодо місць розташування держустанов, важливих торгівельних, промислових, транспортних та інших комунікаційних об`єктів на території міста і добре орієнтувався на місцевості. Крім того, враховуючи достатній життєвий досвід, він також був обізнаним щодо розташування аналогічних об`єктів у населених пунктах, прилеглих до м. Харкова.

ОСОБА_4 , перебуваючи на не окупованій території Харківської області, був достовірно обізнаним про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні у зв`язку зі збройною агресією рф, не пізніше 25.04.2024, використовуючи особистий мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , через месенджер «Telegram» під ніком (російською мовою) « ОСОБА_6 » з використанням телефонного номеру мобільного оператора НОМЕР_4 вступив у контакт та налагодив постійний зв`язок із невстановленим представником держави-агресора, який використовує у месенджері «Telegram» під ніком (російською мовою) « ОСОБА_7 » телефонний номер мобільного оператора НОМЕР_5 .

У ході особистого спілкування у додатку «Telegram» із вищевказаною особою, у ОСОБА_4 під час перебування на території Харківської області, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, не пізніше 25.04.2024, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при умові не розміщення вказаної інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану.

З метою реалізації вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно та свідомо, ОСОБА_4 , шляхом власного спостереження здійснив дії, направлені на здобуття інформації та її подальшого використання щодо знаходження та руху підрозділів сил оборони України, які задіяні в наданні відсічі збройній агресії РФ, а саме здійснив відправлення на аккаунт месенджеру «Telegram» під ніком (російською мовою) « ОСОБА_8 » телефонний номер мобільного оператора НОМЕР_5 , відомостей про знаходження та переміщення особового складу, військової техніки та транспортних засобів сил оборони України у вигляді координат, сформованих у текстових повідомленнях.

Так, 31.05.2024 о 21 год. 51 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно та свідомо, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з номером мобільного оператора НОМЕР_4 та інстальований застосунок у месенджері «Telegram» з авторизованим у ньому акаунті під ніком « ОСОБА_6 », здійснив відправлення на аккаунт месенджеру з найменуванням (російською мовою) « ОСОБА_8 », який використовує телефонний номер мобільного оператора НОМЕР_5 , повідомлення

у вигляді координат: «49.9535610, 36.2606707».

Відповідно до інформації (вих. №2723 від 30.09.2024) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з травня по червень 2024 року за зазначеними координатами дійсно дислокувався особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, зазначена інформація, яку ОСОБА_4 передав на аккаунт месенджеру з найменуванням (російською мовою) « ОСОБА_8 », не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Надалі, 05.06.2024 о 20 год. 41 хв. продовжуючи реалізацію вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно та свідомо, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з номером мобільного оператора НОМЕР_4 та інстальований застосунок у месенджері «Telegram» з авторизованим у ньому акаунті під ніком « ОСОБА_6 », здійснив відправлення на аккаунт месенджеру з найменуванням (російською мовою) « ОСОБА_8 », який використовує телефонний помер мобільного оператора НОМЕР_5 , у вигляді текстового повідомлення у вигляді координат: 49.8226653,36.2720255.

Згідно з інформацією від 30.09.2024 за № 40/05/12-7841 військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України, за зазначеними координатами у період з червня по липень 2024 року за вказаними координатами в районі населеного пункту АДРЕСА_2 дійсно дислокувався особовий склад військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України.

Зазначена інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного.

Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що у квітні та травні 2024 року, більш точну дату він не пам`ятає, він у месенджері «Телеграм» передав координати місця розташування військових особі, яку раніше не знав. Зазначив, що не мав наміру завдати будь-якої шкоди. У скоєному розкаюється. Просив врахувати перебування на його утриманні малолітнього сина, мати якого була позбавлена батьківських прав.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 114-2 КК України як поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про його особу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину 2016 р.н., яку виховує самостійно, надає матеріальну допомогу Збройним Силам України, за що отримав подяку від командування військової частини НОМЕР_7 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та надання матеріальної допомоги Збройним Силам України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції пред`явленого обвинувачення у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим, достатнім для його виправлення і необхідним для попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2024 року, суд вважає необхідним скасувати.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/35061-КТ від 28.02.2025 р. в розмірі 11142,60 грн.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 затримано 10.10.2024 р., та 07.04.2025 р. звільнено у зв`язку з внесенням суми застави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_4 суму внесеної застави в розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 коп., яка, згідно квитанцій до платіжної інструкції за переказ готівки № 2.114932173.1 та № 2.114932851.1 від 07.04.2025 р., була перерахована останнім на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/35061-КТ від 28.02.2025 р. в розмірі 11142,60 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2024 року.

Речові докази - слот для сім картки стартового пакета оператора мобільного зв`язку «МТС» із номером мобільного телефону « НОМЕР_8 », зі шрих-кодом: « НОМЕР_9 »; слот для сім картки стартового пакета оператора мобільного зв`язку «SIMFORTOUR» із номером мобільного телефону « НОМЕР_10 », зі шрих-кодом: « НОМЕР_11 »; сім картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» із зазначенням на ній штрих-коду « НОМЕР_12 »; мобільний телефон марки «Honor 10», imei 1: НОМЕР_13 , imei 2: НОМЕР_14 , із встановленими сім-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_15 , які зберігаються у СВ УСБУ в Харківській області повернути ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, шляхом конфіскації у власність держави належного ОСОБА_4 мобільного телефона марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 20 Ultra», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , із встановленими сім-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_4 , НОМЕР_16 , який зберігається у СВ УСБУ в Харківській області.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1