провадження № 1-кс/947/5674/25
УХВАЛА

про повернення скарги

22.04.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 , поданої в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 року до Київського районного суду м. Одеси, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі скарги ОСОБА_2 та доданих до неї документів вбачається, що 11.02.2025 року Міністерство юстиції України звернулось з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, бездіяльність якого і оскаржується.

Визначаючи підсудність скарги Київському районному суду м. Одеси скаржник, ймовірно, не взяв до уваги, що згідно наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 14.02.2025 №74-дск через зміну оренди нерухомого майна Другого СВ з дислокацією в м. Одесі ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, змінена підсудність розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаного правоохоронного органу. Відтепер, Другий СВ з дислокацією в м. Одесі ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, значиться дислокованим на території громади міста Одеси, на яку розповсюджується юрисдикція Суворовського районного суду м. Одеси (вхідний Одеського апеляційного суду № 5901/25-вх від 03.03.2025).

Проте, чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування, зокрема, слідчий суддя якого саме місцевого суду повинен розглядати такі скарги.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме: законності, що регламентована статтею 9 КПК України, у частині шостій якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» № 2367-VIII від 22.03.2018 року, внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, на підставі аналогії кримінального процесуального закону, виснується, що скарги на рішення, дії або бездіяльність органу досудового розслідування, так само як і клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України, необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Окрім цього, правова позиція щодо вказаного питання була висловлена в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2020 року (справа № 487/7605/19; провадження № 51 - 1901 впс 20), згідно якої колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду було зазначено, що територіальна підсудність визначається за місцем знаходження відповідного державного органу.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. за № 223-559/0/4-1-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» вбачається, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Підсудність це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у Главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Під час ознайомлення з матеріалами скарги було встановлено, що слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси відповідно до правил територіальної підсудності не уповноважений розглядати подану скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України - повернути особі, яка звернулася з вказаною скаргою.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1