У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1723/25

№ 1-кс/183/387/25

26 лютого 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 13.02.2025 року до ЄРДР за № 0000092, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 указом Президента України від 11.11.2002 року №1001/2002 призначена на посаду судді Первомайського міського суду Луганської області строком на п`ять років, в подальшому постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 22.05.2008 року призначена суддею Первомайського міського суду Луганської області безстроково, потім постановою ВРУ від 03.11.2011 №4004-VІ обрано на посаду судді Апеляційного суду Луганської області безстроково.

Будучи обраною на посаду суді Первомайського міського суду Луганської області, а в подальшому на посаді судді Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон) склав присягу судді, згідно з якою урочисто присягнула Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, які здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

У статті 1 Закону встановлено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтею 2 Закону передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст.ст. 48, 56 Закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, повинен додержуватися присяги, зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи суддею Апеляційного суду Луганської області, на момент вчинення кримінального правопорушення постійно виконувала функції представника влади.

Відповідно до рішення Верховної ради правосуддя від 23.03.2017 року № 596/0/15-17 ОСОБА_5 звільнена з посади судді Апеляційного суду Луганської області на підставі пункту 3 частини 6 ст. 126 Конституції України.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до статті 6 Конституції України: «Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України».

Відповідно до статті 8 Конституції України: «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй». Відповідно до ст. 124 Конституції України «Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються». Відповідно до статті 124 Конституції України: «Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами». Відповідно до ст. 125 Конституції України «Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя». Відповідно до статті 68 Конституції України: «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації (далі рф) та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків».

В кінці 2013 на початку 2014 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом створення на території Луганської області України псевдодержавного утворення - так званої «луганської народної республіки» (далі «лнр»).

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на порушення територіальної цілісності України.

Так, в квітні 2014 року за підтримки керівництва російської федерації групою проросійськи налаштованих мешканців Луганської області, так званих представників територіальних громад Луганської області, ініційовано проведення так званого референдуму з питанням: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність лнр?», яким публічно закликано місцеве населення Луганської області до проведення 11.05.2014, на порушення порядку встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум», так званого «загального обласного референдуму» на території Луганської області, з питання визнання державної самостійності «луганської народної республіки», та вчинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

11 травня 2014 року в окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, за ініціативи проросійськи налаштованих мешканців Луганської області (стосовно яких розслідуються окремі кримінальні провадження та стосовно яких судами винесено обвинувальні вироки) організовано та проведено вказаний так званий «референдум», за результатами якого 12.05.2014 року проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «лнр».

18 травня 2014 року на підтримку результатів проведеного так званого референдуму представниками самопроголошеної «лнр», проголошений юридично нікчемний нормативно-правовий акт так званий «тимчасовий основний закон (Конституція) луганської народної республіки», яким передбачено, що так звана «луганська народна республіка» є демократичною, правовою та соціальною державою, її територія визначається кордонами, які існували на день її утворення (тобто територія Луганської області України), а влада здійснюється шляхом поділення на законодавчу, виконавчу та судову.

На підставі зазначеного юридично нікчемного нормативно-правового акта представниками самопроголошеної «лнр», представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади лнр») та силові органи, які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні зв`язки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників зазначених органів лідерам окупаційної адміністрації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків «лнр» (у тому числі які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлювали, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії російської федерації та зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом незаконного створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційної адміністрації російської федерації на частині території Луганської області так званої «лнр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Таким чином, впродовж березня-травня 2014 року на території Луганської області створено незаконну окупаційну адміністрацію російської федерації з ознаками державного утворення так звану «луганську народну республіку», яка допомагає російській федерації чинити злочин агресії проти України та допомагає здійснювати тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Основною метою діяльності вказаної окупаційної адміністрації російської федерації з ознаками державного утворення так званої «лнр» є дії направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Приведені факти свідчать про активну підривну діяльність російської федерації, її федеральних органів та самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, яка виражається в окупації території України, що триває до теперішнього часу.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, військовослужбовці, співробітники спецслужб, правоохоронних органів та інших органів державної влади російської федерації утворили на тимчасово окупованій території України «фіктивні» органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення відновлення контролю української влади на тимчасово окупованій території Луганської області.

У лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_5 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі - АТО), а в подальшому операції Об`єднаних сил (далі ООС), яка, будучи суддею Апеляційного суду Луганської області та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф проти України шляхом вчинення злочину збройної агресії та тимчасової окупації території України в Луганській області, виник умисел на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.09.2015 року ОСОБА_5 , більш точного часу не встановлено діючи за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації РФ (стосовно яких є окремі кримінальні провадження та справи), з метою насильницького повалення конституційного ладу на території м. Луганська з власної згоди за попередньою змовою розробила «Гражданско-процессуальный Кодекс ЛНР». В подальшому згідно з постановою т.зв. «Народного Совета ЛНР» від 20.02.2020 року обійняла посаду «судді Верховного суду ЛНР», який знаходиться за адресою: м. Луганськ, тим самим приступила до виконання злочинного плану, спрямованого на насильницьке повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на захоплення державної влади в Україні на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, 14.08.2023 року ОСОБА_5 , з метою продовження надання допомоги іноземній державі, а саме російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території Луганської області, підготувала та подала документи для зайняття посади «судді верховного суду лнр» та в подальшому була призначена на вищезазначену посаду, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника «судової влади» - тобто приймати особисту участь у діяльності органу окупаційної адміністрації рф.

Внаслідок зазначених свідомих та умисних дій ОСОБА_5 , спрямованих на захоплення державної влади в Україні, яка порушуючи присягу судді, прийняла присягу так званого «судді лнр» та в подальшому наказом президента рф від 14.08.2023 року №607 ОСОБА_5 призначено строком на 6 років на посаду судді верховного суду луганської народної республіки, який розташований за адресою: вул. Коцюбинського, буд. 4, м. Луганськ Луганської області.

Таким чином перебуваючи фактично у складі окупаційної адміністрації рф, поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, починаючи з 2023 по теперішній час ОСОБА_5 здійснює функції визначені т.зв законом «Про верховний суд луганської народної республіки» зокрема здійснює безпосередній розгляд справ підсудних т.зв. «верховному суду луганської народної республіки», забезпечуючи становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області у проведенні підривної діяльності проти України. Поруч з цим дії ОСОБА_5 із становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області спрямовані на передачу частини території України шляхом уявного утворення на її території іншої «суверенної держави» та захоплення судової гілки державної влади України.

Так за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «лнр» в ході судового розгляду ОСОБА_5 як суддя верховного суду луганської народної республіки» з 2023 року по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «лнр» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «лнр» та «кримінального кодексу «лнр», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов.

Зазначеними діями ОСОБА_5 сприяла представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України судового органу окупаційної адміністрації рф, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в діях, які вчинені з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинених особою, яка є представником влади, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 109 КК України;

Окрім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, перебуваючи у складі окупаційної адміністрації рф, поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, 17.09.2015 року ОСОБА_5 , більш точного часу не встановлено діючи за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації РФ (стосовно яких є окремі кримінальні провадження та справи), з метою насильницького повалення конституційного ладу на території м. Луганська з власної згоди за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розробила «Гражданско-процессуальный Кодекс ЛНР», а починаючи з 2020 року по теперішній час здійснює функції визначені т.зв законом «Про верховний суд луганської народної республіки» зокрема здійснює безпосередній розгляд справ підсудних т.зв. «верховному суду луганської народної республіки», забезпечуючи становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області у проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «лнр» в ході судового розгляду ОСОБА_5 як суддя верховного суду луганської народної республіки» з 2020 року по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «лнр» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «лнр» та «кримінального кодексу «лнр», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов.

Поруч з цим дії ОСОБА_5 із становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області та її публічні виступи на медійних платформах т.зв «луганської народної республіки» спрямовані на передачу частини території України шляхом уявного утворення на її території іншої «суверенної держави» та захоплення судової гілки державної влади України.

Зазначені дії ОСОБА_5 спрямовані на передачу частини території України під юрисдикцію окупаційної адміністрації російської федерації шляхом сприяння утворенню та наданню ознак державного утворення так званій «луганській народній республіці» шляхом створення у мешканців Луганської області уяви про законність та правомірність дій окупаційних військ рф, щодо змін державних кордонів України, а саме окупації території України, зокрема Луганської області.

Зазначеними діями ОСОБА_5 , будучи представником влади, сприяла представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України судового органу окупаційної адміністрації рф, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недо пущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в умисних діях, вчинених представником влади, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України;

Також ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на захоплення державної влади в Україні, перебуваючи у складі окупаційної адміністрації рф поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, починаючи з 2020 року перебуває на посаді судді «Верховного суда ЛНР» та функції визначені т.зв законом «Про верховний суд луганської народної республіки» зокрема здійснює безпосередній розгляд справ підсудних т.зв. «верховному суду луганської народної республіки», забезпечуючи становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області у проведенні підривної діяльності проти України. Поруч з цим дії ОСОБА_5 з становлення, функціонування судової гілки влади окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Луганської області спрямовані на передачу частини території України шляхом уявного утворення на її території іншої «суверенної держави» та захоплення судової гілки державної влади України.

Крім того, за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «лнр» в ході судового розгляду ОСОБА_5 , як суддя Верховного суду луганської народної республіки» з 2020 по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «лнр» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «лнр» та «кримінального кодексу «лнр», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов, зокрема застосовує примусові заходи медичного характеру, заходи виховного впливу, закриває щодо підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості кримінальні справи.

Виконуючи вказані функції, ОСОБА_5 , в період з 2015 року по теперішній час грубо ігноруючи вимоги ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, зрадила присязі судді Українському народові, забезпечила встановлення і зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних судових органів та законодавчих актів «лнр», що є частиною окупаційної адміністрації рф, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади рф з метою недопущення верховенства влади України на території Луганської області, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

30.01.2025 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини): підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 04.02.2016 року; протокол огляду від 10.09.2024 року; протоколи огляду від 12.09.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.09.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.09.2024 року; протокол огляду від 03.12.2024 року; протокол огляду від 04.12.2024 року.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показів свідків, протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів підтверджується, що з 2015 року ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області.

У зв`язку зі збройною агресією рф, введеним воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганська Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їй письмове повідомлення про підозру від 30.01.2025 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 05.02.2025, 06.02.2025, 07.02.2025), відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр».

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваної ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 2972 КПК України (виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності): враховуючи те, що 05.02.2025 року, 06.02.2025 року, 06.02.2025 року підозрюваний належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 перебуває у м. Луганську Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України, оскільки тимчасово окупована країною-агресором РФ та її незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного, підозрювана ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Таким чином, незаконні збройні формування так званої «ЛНР» відносяться до збройних формувань окупаційної влади країни-агресора РФ.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, м. Луганськ Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура

(ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 241 (ч. 1 ст. 2971 КПК України).

Наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2971 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому, відповідно діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, п. 2 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII встановлено, що вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше як три рази), перебуває на тимчасово окупованій території України - в м. Сєвєродонецьк Луганської області, у зв`язку із чим, його оголошено у розшук.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000092 від 13.02.2025 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110, ч. 3 ст. 109 КК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 2972 КПК України, слід зазначити, що наразі у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею.

Відповідно до наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 26 від 17.03.2021 «Про визначення територіальної юрисдикції слідчих відділів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» затверджено територіальну юрисдикцію слідчих відділів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, зокрема, Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Луганської області, з місцем розташування за адресою: вул. Єгорова, 26, м. Сєвєродонецьк Луганської області, який здійснює розслідування кримінальних правопорушень, вчинених на територіях та населених пунктах, розташованих на території Луганської області.

Відповідно до листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду № 292/0/158-21 від 15.04.2021 року визначено територіальну підсудність за місцем знаходження (реєстрації) відповідного органу досудового розслідування, зокрема, Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Луганської області за Сєвєродонецьким міським судом Луганської області та Луганським апеляційним судом.

Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено наказ про припинення роботи (діяльності) Сєвєродонецького міського суду Луганської області з 24.02.2022 року до вирішення питання щодо її відновлення у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення у вказаному кримінальному провадженні безпосередньо подаються до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, оскільки Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, знаходиться за адресою: вул. Єгорова, 26, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено наказ про припинення роботи (діяльності) Сєвєродонецького міського суду Луганської області з 24.02.2022 року до вирішення питання щодо її відновлення у встановленому законодавством порядку.

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Сєвєродонецьким міським судом Луганської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник під час судового розгляду заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави вважати, що його клієнт обізнаний про наявність відносно нього кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2971 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави 241 КПК України.

Частиною 2 ст. 2971 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 1102, 111, 1111, 1112, 112, 113, 114, 1141, 1142, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 1461, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 2581, 2582, 2583, 2584, 2585, 348, 364, 3641, 365, 3652, 368, 3682, 3683, 3684, 369, 3692, 370, 379, 400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України. Тому законодавством України передбачено проведення відносно неї спеціального досудового розслідування.

У відповідності до ч. 2 ст. 2974 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Дослідивши надані слідчим докази, слідчий суддя вважає, що підозра у відношенні ОСОБА_5 обґрунтована, що підтверджується наданими слідчому судді доказами. Всі вони є вагомими, достовірними та допустимими, повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Тому слідчий суддя вважає, що є всі підстави для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись главою 241 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 13.02.2025 року до ЄРДР за

№ 0000092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Луганської обласної прокуратури, який буде здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1