Справа № 559/4226/24
Провадження № 1-кп/559/77/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №0000744 від 26.11.2024 та №0000659 від 20.10.2024, на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дубно, Рівненської області, українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючим, не одруженим, який утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий,-

з участю сторін: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці ОСОБА_5 ; за згодою потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 з наступними змінами та продовженнями, будучи судимим вироком Солом`янського районного суду м. Київ від 01.12.2023 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив нові умисні корисливі злочини.

1.Так, 20.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз багатоквартирний будинок №3 по вул. Стара в м. Дубно Рівненської області, виявив припаркований поряд автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , з якого вирішив викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до вказаного автомобіля, відчинивши його незакриті на центральний замок передні пасажирські дверцята, виявив на передньому пасажирському сидінні, чорного кольору бувшу в використанні сумку чоловічу, вартістю 456 гривень 67 копійок, з наявними в ній грошовими коштами в розмірі 6000 грн., що належать ОСОБА_12 .

Заволодівши вказаним майном і грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, а викрадене майно присвоїв і розпорядився на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6456 грн. 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2. Також встановлено, що 20.10.2024 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз багатоквартирний будинок №3 по вул. Стара в м. Дубно, рівненської області, виявив припаркований поряд автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , з якого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, крім виявленої на передньому пасажирському сидінні, чорного кольору бувшої в використанні сумки чоловічої, вартістю 456 гривень 67 копійок із наявними в ній грошовими коштами в розмірі 6000 грн., що належала ОСОБА_12 , також викрав банківську картку № НОМЕР_2 із безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", та яка в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документом.

Так, покинувши місце вчинення проступку, ОСОБА_3 пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , й 20.10.2024 приблизно о 16 год. 17 хв., перебуваючи в магазині «Спіріт» по вул. Шептицького, 7, м. Дубно, намагався придбати продукцію, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_2 із безконтактною технологією проведення платежів, що належить ОСОБА_6 .

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

3.Крім того, 20.10.2024 приблизно о 01 год. 20 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз багатоквартирний будинок №12 по вул. Стара, м. Дубно, виявив припаркований поряд із під`їздом №2 автомобіль марки «PEUGEOT PERTNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, що перебуває в користуванні ОСОБА_7 , з якого вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до автомобіля марки «PEUGEOT» марки «PERTNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відчинивши, незакриті на центральний замок передні пасажирські дверцята автомобіля, виявив у бардачку бордового кольору бувшого в використанні жіночого гаманця органайзера для карток, вартістю 103 гривень 33 копійок, із наявними в ньому грошовими коштами в розмірі 5000 гривень, що належать ОСОБА_7 .

Заволодівши, вказаним майном та грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, викрадене майно присвоїв і розпорядився на свій власний розсуд у корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5103 гривень 33 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

4.Також 20.10.2024 приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_3 , проходячи повз багатоквартирний будинок №12 по вул. Стара, м. Дубно, виявив припаркований поряд із під`їздом №2 автомобіль марки «PEUGEOT PERTNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , з якого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, крім виявленого в бардачку бордового кольору бувшого в використанні жіночого гаманця органайзера для карток, вартістю 103 гривень 33 копійок, із наявними в ньому грошовими коштами в розмірі 5000 грн., що належать ОСОБА_7 , заволодів наявними там банківськими картками № НОМЕР_4 , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_5 емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк" і № НОМЕР_6 емітентом якої є «Монобанк» із безконтактною технологією проведення платежів, що в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документами.

В подальшому ОСОБА_3 покинув місце вчинення проступку та пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , й 20.10.2024 приблизно о 16 год. 17 хв. перебуваючи в магазині «Спіріт» по вул. Шептицького, 7, м. Дубно намагався придбати продукцію, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_4 , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», та яка належить ОСОБА_7 .

Отже, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

5.Крім того, 20.10.2024 приблизно о 01 год. 40 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз будинок №24 по вул. Стара, м. Дубно, виявив припаркований поряд автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_7 , сірого кольору, що належить ОСОБА_8 , з якого вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до автомобіля марки «AUDI» марки «A4», реєстраційний номер НОМЕР_7 , відчинивши, незакриті на центральний замок задні пасажирські дверцята автомобіля, виявив на сидінні, чорного кольору бувшу в використанні жіночу сумку вартістю 300 гривень 00 копійок з наявним у ній жіночим гаманцем, бувшим у використанні, чорного кольору вартістю 316 гривень 67 копійок, та грошовими коштами в сумі 7200 гривень, що належать ОСОБА_14 .

Заволодівши повторно вказаним майном і грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, викрадене майно повторно присвоїв і розпорядився на свій власний розсуд у корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 7816 гривень 67 копійок.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємно викрав чуже майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

6.Також встановлено, що 20.10.2024 приблизно о 01 год. 40 хв., ОСОБА_3 , проходячи повз будинок №24 по вул. Стара, м. Дубно, виявив припаркований поряд автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_7 , сірого кольору, що належить ОСОБА_8 , з якого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, крім виявленої на задньому пасажирському сидінні, чорного кольору бувшу в використанні жіночу сумку вартістю 300 гривень 00 копійок із наявним у ній жіночим гаманцем, бувшим у використанні, чорного кольору, вартістю 316 гривень 67 копійок, та грошовими коштами у розмірі 7200 гривень, також викрав банківську картку № НОМЕР_8 із безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", та яка в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документом.

В подальшому ОСОБА_3 покинув місце вчинення проступку та пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і 20.10.2024 приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючив магазині «Спіріт» по вул. Грушевсьокого, 160, м. Дубно, де придбав продукцію вартістю 96 грн., шляхом використання банківської картки № НОМЕР_8 із безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", яка належить ОСОБА_8 ..

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

7.Крім того, 22.11.2024 приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території ринку «Козацький» по вул. Замкова, 24, м. Дубно, поряд із одним із торгових місць, побачив скупчення людей, і підійшовши до яких, вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до ОСОБА_10 , та відчинивши карманчик сумки чорного кольору, звідки повторно викрав грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_10 .

Заволодівши, вказаним грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

8.Також 22.11.2024 приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території ринку «Козацький» по вул. Замкова, 24, м. Дубно, поряд з торговим місцем, побачив скупчення людей, та підійшовши до яких вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до ОСОБА_10 , відчинивши карманчик сумки, чорного кольору, де виявив і викрав банківську картку № НОМЕР_9 емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк" із безконтактною технологією проведення платежів, що в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документом.

Так, покинувши місце вчинення проступку ОСОБА_3 пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 26.11.2024 приблизно о 17 год. 01 хв. перебуваючи в магазині «Базилік» по вул. Шевченка, 1, м. Дубно, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_9 із безконтактною технологією проведення платежів, що належить ОСОБА_10 оплатив товар вартістю 99 гривень 97 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

9.Крім того 25.11.2024, приблизно о 13 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території залізничного вокзалу м. Дубно по вул. Залізнична, 57, виявив у залі очікувань на сидінні жіночу сумку, чорного кольору, що належить ОСОБА_9 , з якої вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до сидіння в залі очікувань залізничного вокзалу, та відчинивши, жіночу сумку, чорного кольору, звідки повторно викрав наявні в ній грошові кошти в розмірі 4000 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_9 .

Заволодівши, вказаним грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами на свій власний розсуд у корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн. 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

10.Також встановлено, що 25.11.2024 приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території залізничного вокзалу м. Дубно по вул. Залізнична, виявив в залі очікувань на сидінні жіночу сумку, чорного кольору, що належить ОСОБА_9 , з якої вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов сидіння в залі очікувань залізничного вокзалу, та відчинивши, жіночу сумку в середині виявив і викрав банківську картку № НОМЕР_10 із безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ "Райффайзен", та яка в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документом.

Так, покинувши місце вчинення проступку, ОСОБА_3 пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 26.11.2024 приблизно о 17 год. 01 хв., перебуваючи в магазині «Базилік» по вул. Шевченка, 1, м. Дубно, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_10 з безконтактною технологією проведення платежів, яка належить ОСОБА_9 , намагався придбати товар.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

11.Крім того, 26.10.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_3 , проходячи повз приміщення магазину «Садиба» по вул. Берестецька, 4, м. Дубно, виявив припаркований поряд велосипед, який належить ОСОБА_11 , на кермі якого висіла чоловіча сумка типу «бананка» чорного кольору, з якого вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до вказаного велосипеда, відчинивши, чоловічу сумку типу «бананка» чорного кольору, звідки повторно викрав наявні в ній грошові кошти у розмірі 3700 гривень, що належать ОСОБА_11 .

Заволодівши, вказаним грошовими коштами, ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3700 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

12.Також встановлено, що 26.10.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_3 , проходячи повз приміщення магазину «Садиба» по вул.. Берестецька, 4 м. Дубно, виявив припаркований поряд велосипед, який належить ОСОБА_11 , на кермі якого висіла чоловіча сумка типу «бананка» чорного кольору, з якого вирішив повторно викрасти майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, підійшов до вказаного велосипеда, відчинивши, чоловічу сумку типу «бананка» чорного кольору також викрав банківську картку № НОМЕР_11 з безконтактною технологією проведення платежів, емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", та яка в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02.10.1992, п.1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст.15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05.04.2001, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 №414, і примітки до ст.358 КК України, є офіційним документом.

Так, покинувши місце вчинення проступку, ОСОБА_3 пішов до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому 26.11.2024 приблизно о 17 год. 02 хв., перебуваючи в магазині «Базилік» по вул. Шевченка, 1, м. Дубно, шляхом використання банківської картки № НОМЕР_11 з безконтактною технологією проведення платежів, що належить ОСОБА_11 , намагався придбати товар.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися у:

- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України;

- викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Під час підготовчого судового засідання 14.01.2024, за письмовою згодою усіх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисниці ОСОБА_5 ) укладено угоду про визнання винуватості. Згідно угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання, в тому числі остаточне у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком, в визначенні тривалості якого покладаються на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зрозумілі. Тоді, восени 2024, він посварився з батьками, розійшовся з дівчиною, також він знаходився на метадонозімісній терапії і йому треба були гроші на прожиття. Він зірвався і 20.10.2024 побачив три машини - всі були незачинені, взяв звідти речі: з тойоти барсетку, з пежо гаманець, з ауді сумку і скрізь були гроші, картки, намагався потім ними розплатитись. Потім 22.11.2024 на "Козацькому" обікрав повненьку жіночку. Через пару днів на вокзалі треба були гроші на квиток до Києва, то знову вкрав. А ще в жовтні 2024 з велосипеда зняв "бананку" і вкрав. Там теж були гроші, картки, якими намагався розплатитись, пам`ятає, що з однієї купив цигарок. Він дуже розкаюється, що так вчинив і намагається все виправити. Всі збитки усім потерпілим він відшкодував у повному обсязі і вже два місяці як працевлаштувався. Він офіційно працює на ФОП ОСОБА_15 , який є його батьком, батьки в нього повірили і у них налагодились відносини. Також до нього повернулась дівчина. Він намагається звільнитись від наркозалежності і з грудня 2024 на метадонозамісній терапії йому почали зменшення дози метадону - по 5 мг. на два тижні, зараз вже доза зменшена на 20 мг. Офіційно заробляє 8500-9000 грн. на місця, а разом з підробітками йому виходить по 15 000 грн./міс., чого вистачає, а ліки надають по програмі. Крім того, в ході лікування залежності останні два місяці він вже працює з психологом, все це дає ефект, але поки розуміє, що недостатній. Він готовий виконати покарання, яке призначить суд, просить надати йому шанс довести своє виправлення. Судові витрати теж сплатить. І більше не вчинятиме кримінальних правопорушень. Він хоче налагодити життя і завести сім`ю. У всіх потерпілих пробачення попросив і вони його пробачили.

Всі учасники просять затвердити угоду, укладену добровільно.

Потерпілі надали заяви, що їм усім збитки відшкодовано, претензій не мають до обвинуваченого, надали прокурору дозвіл на укладення угоди, учасниками судового процесу бути не бажають і покладаються на розсуд суду. Захисник підтвердила добровільність укладення угоди, потерпілому повністю відшкодовано збитки, це ж підтверджує і прокурор.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином і кримінальним проступком.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України. Тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання. Враховується характер, кількість і тяжкість кримінальних правопорушень, особа обвинуваченого, який судимий вироком Солом`янського районного суду м. Київ за ч.1 ст. 309 КК України від 01.12.2023 до загального штрафу в розмірі 17000 грн., сплата якого розстрочена рівними платежами, але за повідомлення уповноваженого органу пробації вирок суду ОСОБА_3 виконує вчасно і сплачує штрафи рівними платежами, скарг на його поведінку за місцем проживання не надходило, на момент вчинення кримінальних правопорушень не працював, але ситуація покращилась, має міцні соціальні зв`язки, враховується його стан здоров`я, адже перебуває на обліку нарколога і метадонозамісній терапії, а на обліку в лікаря психіатри не перебуває, звернувся за допомогою до психолога. Також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, адже ОСОБА_3 щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані збитки усім потерпілим, про що свідчать їх заяви суду. До обтяжуючої обставини суд відносить рецидив злочинів, адже судимий ОСОБА_3 вчинив нові умисні злочини. В підсумку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого суд визначає з огляду на все вищевикладене в середньому розмірі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Судові витрати належиться стягнути з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України. Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 124, 314, 370, 374, 469, 473-475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості від 14.01.2025 між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у об`єднаному кримінальному провадженні №0000744 від 26.11.2024 та №0000659 від 20.10.2024.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити узгоджену міру покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75-76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 60 копійок.

Речові докази:

- диск із записом із камер відеоспостереження, з магазину «Spirit and Food», розміщеного за адресою: вул. Грушевського, 160, м. Дубно Рівненської області за 20.10.2024, залишити в матеріалах справи;

- чорну чоловічу сумку, банківську картку № НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_6 ;

- гаманець коричневого кольору з абонентськими картками та банківськими картками № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 залишити власниці ОСОБА_7 ;

- чорну жіноча сумку, чорного кольору гаманець і банківську картку № НОМЕР_8 залишити власниці ОСОБА_8 .

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01.12.2023 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України виконувати самостійно.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники справи мають право отримати копію вироку. Прокурору, обвинуваченому та його захисниці повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1