Провадження № 1-в/761/28/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, неодруженого, із базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого (востаннє) Шевченківським районним судом м. Києва від 08 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_4 .

Як посилається заявник, ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі.

Водночас, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким визначено, що дрібним є викрадення чужого майна на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, юридична відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП, а отже такі дії не є кримінально караними.

На підставі викладеного, заявник просить привести вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року у відповідність, а саме застосувати положення п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, тобто звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання даним вироком на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

В судове засідання представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» не прибув.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення вимог даного клопотання.

ОСОБА_4 підтримав дане клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, слід дійти такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким визначено, що дрібним є викрадення чужого майна на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, юридична відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП, а отже такі дії не є кримінально караними.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі. Відповідно до даного вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, викравши відповідне майно 26 квітня 2023 року вартістю 959 грн 02 коп.; 29 квітня 2023 року - вартістю 959 грн 02 коп.; 08 травня 2023 року - вартістю 959 грн 02 коп. При цьому даним вироком ОСОБА_4 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано ОСОБА_4 покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2023 (цим вироком ОСОБА_4 засуджено до п`яти років та десяти днів позбавлення волі), і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 розділу XХ перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 ПК України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (станом на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень) дорівнювали: у 2023 році - 2684 грн.

Отже, вартість майна, яке ОСОБА_4 викрав (26 квітня 2023 року - 959 грн 02 коп.; 29 квітня 2023 року - 959 грн 02 коп.; 08 травня 2023 року - 959 грн 02 коп.), не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, а відтак караність таких діянь законом усунена.

За таких обставин, клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_4 та звільнення ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року (у виді п`яти років позбавлення волі), підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року у відповідність до чинного законодавства стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України (у виді п`яти років позбавлення волі).

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71, 72 КК України, до остаточного покарання у виді п`яти років та десяти днів позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження протягом семи діб з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1