Справа № 192/3404/24
Провадження № 1-в/192/19/25
Ухвала

Іменем України

17 квітня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбував покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про застосування до нього ч. 2 ст. 74 КК України, засудженого

25.01.2023 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

20.06.2023 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просить застосувати до нього реформу, так як його стаття підпадає.

У судове засідання учасники справи не прибули, відкласти розгляд справи не просили.

Від установи виконання покарання надійшло клопотання про здійснення розгляду без участі представника адміністрації. Також установа покарань повідомила суд, що ОСОБА_3 звільнений з ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21) за ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2024 та вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

Повістки про виклик у судове засідання направлялись ОСОБА_3 . Укрпоштою за вказаною адресою.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Прокурор просив відмовити засудженому у задоволенні клопотання, оскільки дане питання вже вирішувалось судом. Проводити розгляд клопотання прокурор просить без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 25.01.2023 був засуджений Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

20.06.2023 ОСОБА_3 засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

22 листопада 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності.

За таких обставин, оскільки питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023, яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України, вже вирішено судом, то повторного вирішення це питання не потребує, а тому суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 потрібно відмовити.

Керуючись ст. 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування ч. 2 ст. 74 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1