Справа № 724/856/25
Провадження № 1-кп/724/51/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора Дністровської окружної прокуратури: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 03 березня 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 03 березня 2025 року приблизно о 12 год. 32 хв., перебуваючи на узбіччі вул. Головної поряд із домоволодінням №34 в с. Ставчани Дністровського району Чернівецької області, знаходячись в салоні службового автомобіля марки «SKODA» моделі «RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому кольорі, під час перевірки документів та його особи в Інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції», переслідуючи злочинний намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою не доставлення його до територіального центру та соціальної підтримки та уникнення відповідальності за порушення положень ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема не оновлення (уточнення) облікових (персональних) даних, звернувся до службової особи, а саме інспектора СРПП ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , із пропозицією надання неправомірної вигоди та достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 знаходиться при виконанні службових обов`язків, надав вказаному поліцейському грошові кошти в сумі 100 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 03.05.2025 року становить 4143,13 гривень), за не вчинення останнім в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням наданого йому службового становища, щодо доставлення його до територіального центру та соціальної підтримки за порушення положень ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що він є військовозобов`язаним, право на відстрочку від призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією не має. Так 03.03.2025 приблизно о 12.00 год., вийшовши з подвір`я свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 побачив працівників поліції, які спинили його, перевіривши його документи встановили, що він перебуває у розшуку за не оновлення даних військовозобов`язаного, запропонували йому проїхати до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Однак, ОСОБА_5 маючи намір уникнути його доставлення працівниками поліції до ТЦК, запропонував, а в подальшому надав одному з працівників поліції грошові кошти у сумі 100 доларів США.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження доказів, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України.

Оскільки обвинуваченим не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_5 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів.

При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їхня позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який проживає з батьком похилого віку в АДРЕСА_2 , здійснюючи догляд за ним, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Крім того, Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр Пробації» у Чернівецькій області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 складену досудову доповідь.

З досудової доповіді, вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має середній рівень ризику. На думку органу пробації, на підставі дослідження інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, результатів досудової доповіді органу пробації, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні збитки не завдано.

В ході досудового розслідування цивільний позов на заявлявся.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що речові докази: грошові кошти в сумі 100 доларів США, які використовувались обвинуваченим ОСОБА_5 в якості предмету кримінального правопорушення, тому суд вважає, що слід застосувати спеціальну конфіскацію до даних речових доказів.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Заходи забезпечення у виді арешту майна, а саме на грошові кошті - одну купюру номіналом по 100 (сто) доларів США серії LC 29880632 A, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.03.2025 року підлягають скасуванню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.03.2025 року на майно, а саме: одну купюру номіналом по 100 (сто) доларів США серії LC 29880632 A.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів: одну купюру номіналом 100 (сто) доларів США серії LC 29880632 A, які передані на зберігання до філії АТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці, конфіскувавши їх в дохід держави.

Речові докази: документи, а саме витяг з наказу «По особовому складу» від 03.02.2025 №38 о/с, витяг з наказу «По особовому складу» від 20.01.2021 №17 о/с; копії службових посвідчень інспектора СРПП ОСОБА_6 та поліцейського СРПП ОСОБА_7 , копії функціональних обов`язків інспектора СРПП ВП №2 (м. Хотин); копії функціональних обов`язків поліцейського СРПП ВП №2 (м. Хотин); копії книги нарядів ВП №;2 (м. Хотин) від 03.03.2025; копії журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю за 03.03.2025; CD-диск «Alerus» DVD-R 4.7 GB/120min, які долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_8