Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/958/25
Провадження № 1-кп/644/510/25

УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2024 року №0001826, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянка України, українка, з середньою освітою, не заміжня, раніше в силу ст. 89 КК України не судима, не працювала, неповнолітніх дітей не має, що зареєстрована за адресою в`їзд Селянська, м. Харків, та фактично мешкала за АДРЕСА_1 , обвинуваченої за ч.1 ст. 121 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження, підготовчий розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою потерпілої. Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає 27.02.2025 року прокурором подано клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що підозра є обґрунтованою, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки кримінальне правопорушення є тяжким, у разі доведеності їй загрожує покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченої. Також, існує ризик того, що обвинувачена може вчиняти тиск на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів. Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити це кримінальне правопорушення, оскільки потерпіла залишилась в живих. Просив врахувати, що обвинувачена не працює, не одружена, дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Посилався на практику Європейського суду та вважав, що саме такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених обов`язків.

Доводи клопотання прокурор підтримав в судовому засіданні, просив саме продовжити строк дії відповідного запобіжного заходу, просив врахувати, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, саме такий запобіжний захід буде забезпечувати виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого.

Захисник обвинуваченої проти задоволення клопотання заперечувала та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, який в повному обсязі забезпечить виконання процесуальних обов`язків обвинуваченою, посилалась на те, що прокурором лише перелічено ризики, але доказів їх існування не доведено, обвинувачена свою провину визнає, щиро кається, потерпіла претензії до неї не має, наміру переховуватись обвинувачена не має, так само як впливати на потерпілу і свідків. Окрім того, відсутні підстави вважати, що її підзахисна може продовжувати вчиняти дане кримінальне правопорушення чи вчинити нове, оскільки раніше вона не судима. Посилалась на практику Європейського суду з прав людини щодо означеного питання, сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження запобіжного заходу ,який є найсуворішим, обвинувачена у разі зміни запобіжного заходу буде проживати з матір`ю, яка надала таку згоду. Обвинувачена позицію свого захисника підтримала.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.12.2024 року обвинуваченій було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 27 лютого 2025 року. Строк дії запобіжного заходу спливає 27.02.2025 року.

Оцінюючи доводи прокурора, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Окрім того, погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченої, також суд вважає що є доведеним ризик імовірного впливу обвинуваченої на потерпілу та свідка, враховуючи, що вони знайомі, кримінальне правопорушення вчинено у приміщенні загальної кухні гуртожитку, при цьому ОСОБА_5 перебувала в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, та покази зазначені осіб суд отримує безпосередньо.

Суд вважає, що в ході розгляду клопотання не було доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, обвинувачена раніше в силу ст. 89 КК України не судима, кримінальне правопорушення було вчинено 30.12.2024 року, будь-яких даних про намір обвинуваченої вчинити інший злочин не встановлено.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше в силу ст. 89 КК України не судима, має постійне місце реєстрації, на момент затримання проживала за іншою адресою, не одружена, на утриманні дітей не має, не працювала, відсутні будь-які дані про стан її здоров`я, що може впливати на неможливість перебування в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням досліджених доводів сторін, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає, що запобігти ризикам, що продовжують існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт суд не вбачає. Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 315, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 квітня 2025 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 24.02.2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1