Справа № 676/6175/22
Номер провадження № 1-в/676/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання фахівця Кам`янець-Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області про приведення вироку щодо ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 ОСОБА_3 засуджено за частиною 3 статті 15 та частиною 3 статті 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

В поданні зазначається, що на обліку відділу пробації перебуває засуджений ОСОБА_3 , якого звільнено від відбування покарання з випробуванням. При цьому, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених статтями 185, 190, 191 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, якщо вартість вкраденого станом на 2024 рік становить до 3028 грн., та який має зворотну дію у часі. Зважаючи на викладене, просить привести вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Фахівець Кам`янець-Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд подання за її відсутності, подання підтримав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає вирішенню питання за поданням.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився,що не перешкоджає вирішенню питання за поданням.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вирішуючи питання за поданням про приведення вироку суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд виходить з наступного.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд відповідно до частини 2 статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України.

Положеннями частин 1, 6 статті 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

З 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028,00 грн.

Отже, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024) крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2024 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028,00 грн.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 (справа №676/6175/22, провадження №1-кп/676/58/24) за частиною 3 статті 15 та частиною 3 статті 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених статтею 766 КК України.

Відповідно до вищевказаного вироку вартість майна, замах на викрадення якого скоїв ОСОБА_3 , становить 550,68 грн., що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженою кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого ОСОБА_3 , оскільки усуває караність вчиненого нею діяння, суд вважає вказаний закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому частиною 2 статті 74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

З огляду на викладене, враховуючи релевантну практику Верховного Суду щодо обставин кримінального провадження (позиція, викладена у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23), оскільки ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, а також що йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки за частиною 3 статті 185 КК України, суд дійшов висновку, що подання фахівця Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області про приведення вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 щодо ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_3 звільненню від покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України.

Одночасно, засудженому ОСОБА_3 роз`яснюється, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені ним правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Керуючись статтею 58 Конституції України, статтями 4, 5, 74 КК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання фахівця Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області про приведення вироку щодо ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Привести вирок Кам`янець-Подільського міськрайнного суду Хмельницької області від 29.01.2024 (справа №676/6175/22, провадження №1-кп/676/58/24) ОСОБА_3 за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

На підставі частини 2 статті 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайнного суду Хмельницької області від 29.01.2024 (справа №676/6175/22, провадження №1-кп/676/58/24), у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1