Справа №191/4879/24
Провадження № 1-в/191/608/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Синельниківська

виправна колонія (№94)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник установи виконання покарань клопотання не підтримав, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 після надходження клопотання до суду отримав нове стягнення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Засуджений у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначаючи, що він має чотири заохочення, виправився, але у ДУ вирішили не дозволити йому звільнитися умовно-достроково. З останнім стягненням повністю не погоджується, бо воно накладено неправомірно. Він оскаржував це стягнення до прокурора, але йому надійшла негативна відповідь.

Заслухавши думку представника установи виконання покарань, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2013 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 року направлено засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, призначеного вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2013 року до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 29.09.2021 року. Кінець строку відбування покарання 29.03.2026 року.

За час відбування покарання з 30.09.2021 року утримувався в УВП-4 міста Дніпро Дніпропетровської області. Заохочень та стягнень не мав.

З 03.11.2021 року відбуває покарання у ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)». Характеризується позитивно. Працевлаштований в установі виконання покарань, залучаючись до неоплачуваної понаднормової суспільно-корисної праці. Має чотири заохочення та два стягнення, одне з яких на даний час не погашене відповідно до вимог чинного законодавства. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині. Станом на 29.09.2024 року відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого, та суд не мають підходити до цього питання формально.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням , засуджений формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, «сумлінна поведінка і ставлення до праці», то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому, вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував, а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Тими матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Так як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 13.11.2024 року, протягом всього відбування покарання ОСОБА_4 мав два стягнення, одне з яких на даний час не погашене відповідно до вимог чинного законодавства, та мав чотири заохочення. Також матеріали справи не містять відомостей щодо працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в період відбування покарання.

На теперішній час суд, враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання, вважає, що неможливо прийти до висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки його характеристики та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення.

Таким чином, надані суду матеріали на засудженого ОСОБА_4 не доводять його сумлінну поведінку, а тим більше його виправлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 10.01.2025 року.

Суддя ОСОБА_1