Справа№751/719/25
Провадження №1-кс/751/227/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: слідчої ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна,

встановив:

До суду з даними клопотаннями звернувся слідчий, вказавши, що в провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0001060 від 11.11.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

З метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів, оскільки зазначені речі будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому можуть бути визнані речовими доказами як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на вилучені 20.01.2025, в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_4 , речі, а саме: грошові кошти в сумі 820 гривень, лампу та частину металу, які належать останньому.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримала та просить його задовольнити, наклавши арешт на вилучені речі згідно переліку, з метою збереження речових доказів.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо накладення арешту на речі, вилучені під час обшуку, зазначаючи, що дані речі не стосуються подій розслідуємого кримінального правопорушення.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання частково.

Як вбачається з клопотання слідчого про арешт майна, доданих до нього додатків та наданих в судовому засіданні пояснень слідчого, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001060 від 11.11.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення металевих виробів в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2024 року, вступив у злочинну змову зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для досягнення спільної мети, спрямованої на таємне викрадення металевих виробів з будівель на території недіючого «Міжнародного аеропорту Чернігів» неподалік с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської області, що належать ОСОБА_10 .

На думку органу досудового розслідування, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 50 хв. 20.01.2025, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 на автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому перебувало заздалегідь підготовлене обладнання для викрадення металевих виробів, та ОСОБА_8 на автомобілі марки ГАЗ 3302-414, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому також перебувало заздалегідь підготовлене обладнання для викрадення металевих виробів, прибули на територію недіючого «Міжнародного аеропорту Чернігів» неподалік с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської області.

Після цього, на думку органу досудового розслідування, 20.01.2025 у період часу з 08 год. 50 хв. до 14 год. 45 хв., перебуваючи на території недіючого «Міжнародного аеропорту Чернігів», неподалік с. Шестовиця Чернігівського району Чернігівської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу проникли до будівлі, розташованої за координатами 51.406120, 31.154981, а також до будівлі, розташованої за координатами 51.4060341, 31.1557255, що належать ОСОБА_10 , де з використанням обладнання для викрадення металевих виробів, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрали 1723,8 кг металобрухту чорних металів, вартістю, згідно листа ПАТ «Чернігів Вторчормет» № 20-01/25 від 20.01.2024, 3 грн. 50 коп. за 1 кілограм, на загальну суму 6033,3 грн., та 6 кг металобрухту алюмінію, вартістю, згідно листа ПАТ «Чернігів Вторчормет» № 20-01/25 від 20.01.2024, 46 грн. 00 коп. за 1 кілограм, на загальну суму 276 грн., який завантажили до автомобілів марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «ГАЗ 3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після вчинення крадіжки металевих виробів ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 на автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_8 на автомобілі марки «ГАЗ 3302-414», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишили місце вчинення злочину.

На думку органу досудового розслідування, своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заподіяли ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6309,3 грн.

20.01.2025 о 14 год. 54 хв., за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, був затриманий громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час затримання ОСОБА_4 був здійснений його особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 820 гривень, лампу та частину металу.

Вищезазначені речі 20.01.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, згідно статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно зокрема є доказом злочину.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи те, що вищезгадане кримінальне правопорушення є злочином у сфері крадіжки, вилучені речі, на думку суду, можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

Крім того, враховуючи значення відомостей, які можуть бути з`ясовані та використані як докази у даному кримінальному провадженні, застосування вказаного запобіжного заходу буде співрозмірним завданням кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що викладені в клопотанні доводи та надані в судовому засіданні пояснення слідчого про необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні речі, з метою збереження речових доказів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, оскільки, враховуючи неодноразове проведення відповідних підконтрольних супроводжуваних закупок, є достатньо підстав вважати, що грошові кошти, окрім лампи та частини металу, можуть відповідати вищезгаданим критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і можуть бути використані, як докази по даному кримінальному провадженню.

Більш того, незастосування арешту на вказані речі в цілому може призвести до їх зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, відповідно до ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 7, 16 КПК України - загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ у висновках Європейського суду (для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Також, слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим не зазначено в клопотанні та не доведено, що лампа та частина металу, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказу.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 20.01.2025: лампи та частини металу, слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 100, 168, 170-174 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 20.01.2025, в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_4 , речі, а саме: грошові кошти в сумі 820 гривень, які належать ОСОБА_4 , - із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право подати до Новозаводського районного суду міста Чернігова клопотання про скасування арешту майна.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошений 28 січня 2025 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1