Єдиний унікальний номер 333/1503/25
Провадження 1-кс/333/708/25
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001396, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 до суду звернувся слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001396, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 16.02.2025, близько 13 год. 00 хв., невстановлена особа з числа працівників Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, перебуваючи в кв. АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, здійснила постріл з табельної вогнепальної зброї пістолета Макарова в бік поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області капрала поліції ОСОБА_4 , 2003 р.н., тим самим спричинила йому вогнепальне поранення в області голови, від якого настала смерть потерпілого на місці події.

17 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперуповноваженого ВП № 2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При проведенні особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 було вилучено особисті речі та одяг підозрюваного, а саме:

- куртку чорного кольору;

- кофту чорного кольору;

- джинси сірого кольору з ременем чорного кольору;

- 6 (шість) серветок з нашаруванням РБК.

Так, 17 лютого 2025 року постановою слідчого вказані вище вилучені об`єкти, у зв`язку із їх відповідністю критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Слідчий в судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0001396).

В клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копію протоколу огляду місця події, копія протоколу обшуку, копії протоколів допиту свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що майно вилучене під час особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підпадає під критерії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.02.2025 при проведенні особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: куртку чорного кольору; кофту чорного кольору; джинси сірого кольору з ременем чорного кольору; 6 (шість) серветок з нашаруванням РБК.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1