УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 с-ще Тиврів 145/172/25

1-кп/145/83/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

особи, до якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби в справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2023 за №0000097 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, що не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, 30.11.2023, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи поблизу навчального закладу - Василівської філії Тиврівського ліцею, який розташований по вул. Шкільна, 4, в с. Василівка Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, на грунті попередньо виниклих неприязних стосунків і з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаного удару потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, який згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік. Вважає, що такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просить передати його під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - його матір ОСОБА_5 - просить суд передати сина під її нагляд, обіцяє забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник ОСОБА_6 вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, передати неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .

Представник служби в справах дітей ОСОБА_7 підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_8 його законний представник ОСОБА_9 просять розглядати клопотання у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з пунктами 2, 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд, ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ІІІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно небезпечного дiяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передача під нагляд матері.

Суд вважає, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Шершні Тиврівського району Вінницької області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

Контроль за виконанням ухвали покласти на службу у справах дітей Тиврівської селищної ради та ювенальну превенцію ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_10