Кримінальне провадження № 194/400/25
Номер провадження 1-кп/194/128/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025 року за №0000068 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , достовірно знаючи що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, 06.01.2025 року приблизно о 10:00 год., проходячи біля другого під?їзду буд.4 по вул. Героїв Космосу, м. Тернівка, Дніпропетровської області, побачив що на металевій конструкції, яка знаходиться біля вказаного під?їзду висить килим «Plush Red» червоного кольору розміром 1.6 метри шириною та 2.3 метри довжиною. Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме вказаного килиму «Plush Red» червоного кольору розміром 1.6 метри шириною та 2.3 метри довжиною, який належить ОСОБА_6 .

Цього ж дня, тобто 06.01.2025 року приблизно о 10:00 год., ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна до кінця, скориставшись тим, що поряд ні кого не має та за його злочинними діями ні хто не спостерігає, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме килим «Plush Red» червоного кольору розміром 1.6 метри шириною та 2.3 метри довжиною, вартістю 30728,60 гривень, який знаходився на металевій конструкції біля другого під?їзду буд.4 по вул. Героїв Космосу, м. Тернівка, Дніпропетровської області.

З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник та викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 30728,60 гривень.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 14.03.2025 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 та під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України. Вважає за можливе призначити покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до тяжких злочинів, потерпілою надана письмова згода прокурору щодо укладення угоди про винуватості між прокурором та підозрюваним, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченого, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за місцем проживання скарг не має.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 14.03.2025 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025 року за №0000068 (провадження № 1-кп/194/128/25) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, оформлену висновком експерта №439/25 від 13.02.2025 року, на користь держави, у розмірі 360 грн.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-килим розмірами 1,60 * 2,30 м, червоного кольору, який переданий на зберігання до камери зберігання ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 155358 від 07.02.2025 року повернути власнику за належністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1