КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7095/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.10.2024 року фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.12.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миронівка Київської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 кожен окремо подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.10.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт у певний період доби, а у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити визначений розмір застави до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, норм міжнародного права та підлягає скасуванню.

Захисник вказує, що в наведених до клопотання додатках відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, сама підозра є необґрунтованою та складеною з формальним формулюванням.

Крім того, сторона захисту зауважує, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначені жодні факти, підтвердження та докази того, що існують саме ті ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що зазначені в клопотанні, а навпаки наявні лише припущення слідчого, на яких не можуть ґрунтуватись докази наявних ризиків.

Наголошує апелянт і на тому, що стороною обвинувачення не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 , а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_8 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.10.2024 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого, а у разі визначення розміру застави, збільшити його до 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи апеляційні вимоги сторона обвинувачення зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню в частині визначення підозрюваній застави, оскільки висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що судом необґрунтовано залишено поза увагою доводи сторони обвинувачення про незастосування застави, враховуючи ті злочини, за якими ОСОБА_7 повідомлено про підозру, які є особливо тяжкими та за кожен із них передбачена можливість не визначати заставу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, а проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходження якого дислокується за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 від 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 311 КК України.?

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше грудня 2023 року, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаних видів злочинів, а також лідерські якості, вирішив створити стійке об`єднання - злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів обіг яких обмежено - канабіс та психотропних речовин: особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - PVP та МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), у великих та особливо великих розмірах на території України.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням місці, дату і час, але не пізніше грудня 2023 року, з метою вчинення вищевказаних злочинів, створив злочинну організацію, до складу якої залучив: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також невстановлених осіб.

Узявши на себе функції загального керівництва створеною ним злочинною організацією, ОСОБА_10 визначив її склад, структуру, порядок підпорядкування в ній (ієрархію), загальні правила поведінки її учасників, розподіл між ними функцій (злочинних ролей) як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї організації в цілому, заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів, отриманих унаслідок вчинення злочинів.

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та невстановлені на даний час особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_10 , щодо створення злочинної організації, погодилися увійти до її складу, виконувати покладені на них функції, підпорядковуватися її керівникам та брати участь у злочинах, вчинюваних цією організацією.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , а також невстановлені на даний час особи, дійшли попередньої згоди та домовилися про скоєння злочинів у складі злочинної організації до початку їх вчинення.

15.10.2024 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

15.10.2024 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

15.10.2024 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 діб, з визначенням застави до 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

15.10.2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва зазначене клопотання старшого слідчого було фактично частково задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.12.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника та підозрюваної, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 даних про її особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про її особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.12.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4