печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000691 від 05.08.2024,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000691 від 05.08.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 28.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою номера телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім карткою номера телефону НОМЕР_6 , планшет iPadPro, модель MP5X3LL/A, серійний номер НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підставою для накладення арешту на майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчих відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0000691 від 05.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що на території Львівської області функціонує стійка організована група, яка здійснює вплив на виробничі процеси видобування та реалізації вугільної продукції.

Згідно з наявною інформацією встановлено, що організатором вказаної групи є ОСОБА_6 .

За допомогою своїх зв`язків з представниками органів державної влади різних рівнів, а також деякими політичними силами ОСОБА_6 налагодив контроль над рядом підприємств вугільнодобувної галузі України.

Так, встановлено, що одним із підприємств яке входить до його сфери впливу являється ПАТ «Львівська вугільна компанія» () - далі «ПАТ «ЛВК» - співзасновником з часткою 37 відсотків є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області. ПАТ «ЛВК» надає послуги з переробки, збагаченню рядового вугілля та продажу сумішей вугілля. До його структури входить цілісний майновий комплекс Центральної збагачувальної фабрики «Червоноградська» із спеціальною гідротехнічною спорудою хвостосховищем, фактично розташована за адресою: Львівська область, Сокальський район, с. Сілець. З 2015 року ПАТ «ЛВК» перебуває в стані санації.

При цьому, фактичний контроль над діяльністю ПАТ «ЛВК» та ЦЗФ «Червоноградська», здійснюють довірені особи ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка щомісячно готує звіти для ОСОБА_6 , щодо кількості відвантаженої продукції. Також, отримано інформацію, що ОСОБА_6 отримує грошові кошти в сумі 5 доларів США з однієї тони відвантаженої вугільної продукції.

Крім того, в ході розслідування встановлено, що «правою рукою» ОСОБА_7 , щодо здійснення контролю за діяльністю цілісно-майнового комплексу є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який являється керівником та співзасновником у ТОВ «ВК «Енергопромгруп» (), ТОВ «Львівська генерація» () та ТОВ «НВП «Хілл Корпорейшн - Юкрейн» ().

Так, на даний час встановлено, що ОСОБА_6 , використовуючи свій контроль над діяльністю ПАТ «ЛВК» та ЦЗФ «Червоноградська», організував та впровадив злочинну схему, яка полягає у незаконному видобутку відходів вуглезбагачення вугільної продукції зі хвостосховищ та їх подальшою реалізацією суб`єктам господарської діяльності державного та приватного секторів економіки під виглядом суміші вугілля різних марок.

До злочинної схеми залучено ряд суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють видобування та реалізацію вугільної продукції, а саме: ПАТ «Львівська вугільна компанія» () в т.ч. його структурний підрозділ ЦЗФ «Червоноградська», ТОВ «Еко-Промтех» (), Просте підприємство, створене в рамках «Договору про спільну діяльність» (далі ПП «Договір» (код 100001167)), укладеного між ПАТ «Львівська вугільна компанія» та ТОВ «Еко-Промтех» від 20.05.20215 № 200515, ТОВ «Львівська генерація» (), ТОВ «ВК «Енергопромгруп» () та ін.

Так, 20.05.2015 було укладено договір про спільну діяльність між ПАТ «Львівська вугільна компанія» та ТОВ «Еко-Промтех» № 200515, згідно з яким ПАТ «ЛВК» передає тонкі відходи вуглезбагачення для переробки ПП «Договір» у кількості 8 243 681,15 т. загальною вартістю 824368,12 грн. (за балансовою вартістю 0,10 грн./1т.), забезпечує ПП «Договір» електроенергією протягом дії вказаного договору.

При цьому ТОВ «Еко-Промтех» надає ПП «Договір» обладнання по переробці тонких відходів вуглезбагачення, його монтаж та зобов`язується покривати всі витрати, погоджені сторонами. Також, на ТОВ «Еко-Промтех» покладаються обов`язки по веденню спільних справ згідно договору. Виконавчим директором ПП «Договір» являється директор ТОВ «Еко-Промтех» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_8, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, згідно з договором спільної діяльності у бухгалтерській звітності сторін відображаються фінансові та інші результати сумісної діяльності, що належать відповідно до умов договору кожній із сторін. Всі фінансові операції по сумісній діяльності сторін здійснюються через розрахунковий рахунок ТОВ «Еко-Промтех».

Грошові та майнові вклади сторін згідно договору, а також майно, створене або придбане сторонами в результаті сумісної діяльності, є спільною частковою власністю ПП «Договір». Переробка відходів не повинна перешкоджати виробничій діяльності ПАТ «ЛВК», першочергово здійснюється переробка відходів розташованих в хвостосховищі № 2.

Підбиття підсумків сумісної діяльності і розподіл продукції між сторонами здійснюється з періодичністю 10 днів про що складається відповідний акт. Продукція, що є результатом сумісної діяльності, що залишились після покриття погоджених сторонами витрат даного договору розподіляється між ПАТ «ЛВК» та ТОВ «Еко-Промтех» порівну, по 50 відсотків кожній із сторін на складі в місці переробки сировини, згідно акту приймання-передачі, після передачі, після проведення розподілу продукції, згідно акту передбаченого договором.

Термін дії договору набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повної переробки тонких відходів вуглезбагачення в кількості 8 243 681,15 т, та проведення взаємних розрахунків та покриття збитків ПП «Договір». У випадку припинення договору, після відшкодування сторонами у встановленому порядку боргів, майно, що залишилось (відходи вуглезбагачення, що належали на праві власності ПАТ «ЛВК»; обладнання для переробки відходів, що належало на праві власності ТОВ «Еко-Промтех») розподіляються між учасниками: ПАТ «ЛВК» - відходи вуглезбагачення, ТОВ «Еко-Промтех» - обладнання за залишковою вартістю. Майно, набуте під час спільної діяльності розподіляється між сторонами пропорційно їх часткам в загальному майні за залишковою вартістю.

За порушення умов договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, в тому числі втрачену вигоду, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Крім того, в ході аналізу посадових осіб підприємств задіяних у вищевказаній злочинній схемі було встановлено, що одним із засновників ТОВ «Еко-Промтех» являється син ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , головним бухгалтером ТОВ «Еко-Промтех» являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Останній також є головним бухгалтером ТОВ «Львівська Генерація», а директором вказаного підприємства являється дружина директора ТОВ «Еко-Промтех» ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, прослідковується прямий зв`язок між усіма підприємствами та їх посадовими особами, які задіяні у злочинній схемі.

Крім того, в ході аналізу податкової звітності та інформації з єдиного реєстру податкових накладних ДПС України було встановлено, що ПП «Договір» здійснює реалізацію вугільної суміші, хоча згідно договору спільної діяльності повинно здійснювати переробку тонких відходів вуглезбагачення.

Також встановлено, що середня ціна реалізації суміші вугілля відрізнялась в залежності від контрагента. Продаж продукції за найнижчою ціною здійснювався на адресу пов`язаних підприємств, які задіяні у злочинній схемі. Так, на адресу ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ГЕНЕРАЦІЯ» було здійснено продаж суміші вугілля у кількості 800 тис. тон на суму 28 928 200 грн. (з ПДВ) (30 грн/тона), яке в подальшому реалізувало це вугілля за 900 грн/тону на адресу цих самих підприємств.

Аналогічна ситуація прослідковується при подальшій реалізації ТОВ «Еко-Промтех» та ТОВ «Енергопромгруп».

Окремо встановлено, що підприємства, які задіяні в злочинній схемі здійснюють реалізацію товару, придбання якого відсутнє, а також обліковуються залишки вугільної продукції.

Також, в ході аналізу податкової звітності ПАТ «Львівська вугільна компанія» (), ТОВ «Еко-Промтех» () та ПП «Договір» (код 100001167), було встановлено, що вказані підприємства здійснили нарахування, проте не сплатили відповідні податки та збори до державного та місцевого бюджетів на суму близько 200 млн. гривень, тим самим завдали збитків державі в особливо великих розмірах.

Крім того, службовими особами ТОВ «ЛЬВІВСЬКА ГЕНЕРАЦІЯ» за період 2023 рік, в порушення п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134; п. 135.1 ст. 135; п. 137.1 ст. 137, ст.ст. 185.1, 188.1, 193.1, 194.1.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року№2755-v (із змінами та доповненнями) здійснено завищення валових витрат за рахунок подання помилкових даних в Податковому розрахунку сум доходів, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку та декларації з податку на прибуток на загальну суму 66 201 304,65 грн, що призвело до ненадходження в бюджет коштів в сумі 11 916 234,84 грн. з податку на прибуток підприємства (66 201 304,65грн.*18% ПнП).

В свою чергу, посадові особи ДПС та ГУ ДПС, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах вказаних товариств, за неправомірну винагороду, не вживають відповідних заходів контролю.

Зважаючи на викладені обставини вчинення злочину, а також враховуючи специфіку та методи документування і доказування такої категорії злочинів, у сторони обвинувачення є необхідність у проведенні ряду обшуків з метою відшукання та вилучення речей, предметів і документів, що свідчать про вищеописану злочинну діяльність.

28.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.11.2024 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також знаряддя кримінального правопорушення - речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості про обставини його вчинення.

Під час проведення обшуку у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою номера телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім карткою номера телефону НОМЕР_6 , планшет iPadPro, модель MP5X3LL/A, серійний номер LW9RLW4v47, які у подальшому слідчим вилучено як тимчасово влучене майно.

28.11.2024 вищевказані мобільні телефони та планшет визнано речовим доказом.

З метою унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна, його представника на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, обшук було проведено 28.11.2024 року та в подальшому 29.11.2024 року прокурор направив зазначене клопотання до суду.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що інформація яка міститься у вказаних мобільних телефонах має значення для кримінального провадження та забезпечення проведення ряду судових судову комп`ютерно-технічних експертиз, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 28.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000691 від 05.08.2024 року, арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 28.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою номера телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім карткою номера телефону НОМЕР_6 , планшет iPadPro, модель MP5X3LL/A, серійний номер НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1