УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. Справа № 608/1590/24

Провадження № 1-кп/596/188/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувальних актів прокурору в об`єднаному кримінальному провадженні №0000066 від 30 березня 2024 року, №0000083 від 17 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000066 від 30 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України та №0000083 від 17 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року матеріали кримінального провадження №0000066, внесене до ЄРДР 30 березня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України (справа №608/1590/24, провадження №1-кп/596/188/2024) та матеріали кримінального провадження №0000083 внесене до ЄРДР 17 листопада 2022 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (справа № 596/1630/24, провадження № 1-кп/596/213/2024) об`єднано в одне кримінальне провадження. Присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню №608/1590/24, провадження № 1-кп/596/188/2024.

В підготовчому судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заявили клопотання про повернення обвинувальних актів прокурору з підстав невідповідності вимогам статтей КПК України. Посилаються на те, що обвинувальний акт має бути зрозумілим та містити виклад всіх обставини в яких обвинувачується особа. Однак, в обвинувальному акті в кримінальному провадженні за №0000083 від 17.11.2022 року перша подія, яка відбулася, стосовно ОСОБА_4 , фіксування події вчинення кримінального правопорушення 09.03.2024 року. З 17.11.2022 року по безпосередньо вчинення першого епізоду, який ставиться в доказовість вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , пройшло півтора року та в цей період не вбачається будь-яких протиправних діянь, які були вчинені ОСОБА_4 . Незрозумілими являється те, що в цей період розслідувалось стороною досудового розслідування, яким чином вносилися відомості і відбувались об`єднання матеріалів досудових розслідувань. У витязі з ЄРДР вказано, що особа з прізвищем ОСОБА_7 вчинила протиправні діяння, тому вказане провадження стосується особи на прізвище ОСОБА_7 , а не обвинуваченого. Відповідних документів про те, що це легендована особа, не надано, жодна інформація про неї не значиться, матеріали про виділення цих матеріалів з кримінального провадження не має. Епізод від 17.11.22 р. який стосується особи ОСОБА_7 відсутній, тому відношення до цього епізоду обвинувачений ОСОБА_4 не має, а всі докази, які були зібрані на підставі цих слідчо-розшукових дій недопустимі та неналежні. Щодо обвинувального акту №0000066 від 30 березня 2024 року, то в реєстрі матеріалів досудового розслідування наявні незаповнені графи, зокрема заходи забезпечення кримінального провадження. Містяться розбіжності вказані вказані в самому обвинувальному акті, по тексту всього обвинувального акту вбачається, що вилучалася і відправлялося на експертизу кристалічна речовина рожевого кольору, однак в додатках речові докази вказано що це речовина білого кольору.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання з наведених в ньому підстав.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів відповідають вимогам КПК України, просить відмовити у задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувальних актів прокурору. В письмовому запереченні посилається на те, що ознайомившись з клопотанням сторони захисту щодо не зрозумілості обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000083, прийняття процесуальних рішень у ньому, зокрема про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, розбіжності у кольорі вилученої наркотичної речовини в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000066 та відсутності в реєстрах відомостей про час вчинення певної процесуальної дії, вважає його необгрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає. Посиалється на те, що обвинувальні акти відповідають вимогам ст. 291 КПК України та містять анкетні відомості обвинуваченого з урахуванням адреси реєстрації, виклад, фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень та вказівка на відповідну статтю КК України, якою установлено кримінальну відповідальність за діяння які, на переконання прокурора мали місце, наявне формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (зокрема, відомості про її відсутність), відомості про потерпілих (відсутні), зазначено про відсутність викривача, зазначено про обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, містяться решта обов`язкових відомостей, визначених у ч. 2 ст. 291 КПК України. Закон уповноважує прокурора на викладення в обвинувальному акті обставин справи так, як вони ним встановлені, що є дискреційними повноваженнями, а питання про відповідності викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про їх узгодженість з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні. Вважає, що доводи сторони захисту в частині мотивації підстав для повернення обвинувального акту за своєю правовою суттю виражають непогодження з пред`явленим обвинуваченням та відображають суб`єктивне бачення сторони захисту змістовного наповнення обвинувального акта. Доводи клопотання сторони захисту, в тому числі щодо невідповідності кольору речових доказів як зазначено в обвинувальному акті, потребують фактично аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, оцінки доказів, становлять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що може бути здійснено під час судового розгляду, а не у підготовчому судовому засіданні. Посилання на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, як на підставу повернення прокурору обвинувального акта є безпідставними, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт, а додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання з приводу заявленого клопотання, перевіривши обвинувальні акти з додатками, дійшов до таких висновків.

У відповідності з вимогами пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту передбачено статтею 291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті, зокрема, зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

З наведеного слідує, що визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг.

Така правова позиція, висловлена Касаційний кримінальним судом у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18). Відповідно до названої позиції, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Згідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Таким чином суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку відсутності у ньому відомостей згідно ч. 2 ст. 291 КПК України та за наявності таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, будь-які інші обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а їх наявність не позбавляє суд дати їм оцінку в ході судового розгляду.

Крім того слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ст.22 КПК України суд не вправі робити висновки щодо формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, відображення фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки такі обставини, відповідно до змісту ст.91 КПК України підлягають доказуванню під час судового провадження, при цьому на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі досліджувати будь-які докази та здійснювати їх оцінку, а також давати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не може оцінювати правильність та обґрунтованість правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора. Разом з тим, зміст та спосіб викладення вказаних обставин повинні давати можливість обвинуваченим в достатній мірі розуміти суть висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки позиції сторони захисту.

Про обізнаність обвинуваченого із суттю обвинувачення повинні свідчити не лише наявність у тексті обвинувального акта правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а фактичні обставини вчинення злочину та інші обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказане є важливою передумовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

За наслідками ознайомлення з обвинувальними актами у об`єднаному кримінальному провадженні №0000066 від 30 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.309 КК України та №0000083 від 17 листопада 2022 року за ч.2 ст.307 КК України, суд приходить до висновку, що вони у достатній мірі інформують обвинуваченого ОСОБА_4 як про причину обвинувачення, так і про їх характер. Наведені у них фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів кримінальних правопорушень що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Доводи сторони захисту щодо обґрунтування наявності підстав для повернення обвинувальних актів вимагають оцінки доказів, в тому числі, в частині доводів щодо належності та допустимості доказів; фактично стосуються питання остаточної доведеності вини або невинуватості особи ОСОБА_4 . Однак, такі питання не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні з огляду на мету цієї стадії та вичерпний перелік повноважень суду під час її проведення. Вирішення вказаних питань можливе виключно за результатами судового розгляду та на підставі дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Обставини, на які посилається сторона захисту в клопотанні для повернення даного обвинувальних актів прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання сторони захисту щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування як підстави для повернення обвинувального акту судом не можуть бути визнанні обґрунтованими з огляду на відсутність у суду матеріалів кримінального провадження та можливості перевірити зазначені захисниками відомості.

Окрім цього, як вбачається з найменування та змісту ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акту, а є окремим документом, що долучається до обвинувального акту, тобто додатком до обвинувального акту. Разом з тим, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність вимогам КПК України саме обвинувального акту, а не інших документів, що додаються до нього.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в клопотанні сторони захисту не наведено таких невідповідностей обвинувальних актів у об`єднаному кримінальному провадженні вимогам Кримінального процесуального кодексу України, що є достатніми для прийняття рішення про повернення обвинувальних актів прокурору. Обвинувальні акти в даному кримінальному провадженні в цілому відповідають вимогам ст. 291 КПК України, відсутні підстави для їх повернення прокурору, а тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-315, 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувальних актів прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8