Справа № 509/370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представниці власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в с-щі. Овідіополь, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000066 від 10.07.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 31.01.2025 року, після задоволення відводу слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області ОСОБА_6 , вказане клопотання про арешт майна розподілено в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні представниця власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора з підстав викладених у письмових запереченнях надісланих на адресу суду 05.02.2025 р., вказавши, що документи, на які прокурор просить накласти арешт є документами, пов?язані зі здійсненням адвокатської діяльності, вилучення яких заборонено згідно з п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і є втручанням в адвокатську діяльність захисника ОСОБА_4 , що порушує його конституційні права на професійну правничу допомогу.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, а також письмових заперечень на клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

З клопотання прокурора вбачається, що сектором дізнання ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 10.07.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, 10.07.2024 року ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив працівнику зазначеної установи завідомо підроблені військово-облікові документи, видані на його ім`я - Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування 12.07.2024 р., було допитано начальника військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , який пояснив, що 10.07.2024 р., ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою пред`явив йому : Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , оглянувши які, начальник військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 виявив ознаки підробки, а саме невідповідність підписів від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 справжньому підпису, у зв?язку з чим, викликав поліцію, а ОСОБА_4 в свою чергу покинув місце події, не дочекавшись приїзду поліції.

10.07.2024 р. слідчим СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою дізнавача СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 11.07.2024 р. - вказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження зазначених речових доказів, які були знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що розслідуються - ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 12.07.2024 р. накладено арешт на речові докази : Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно письмової відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. №5/1/141 від 17.01.2025 р. ОСОБА_10 : Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3470 від 11.10.2023 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не видавалися ІНФОРМАЦІЯ_4 та згідно даним єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» ОСОБА_4 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває, що підтверджує те, що Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3470 від 11.10.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - мають ознаки підробки, що підтверджується висновком судового експерта № СЕ-19/116-24/16009-ДД від 13.08.2024 р.

Разом із тим, 07.01.2025 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000066 від 10.07.2024 року щодо скасування арешту майна з вищевказаних документів та їх повернення ОСОБА_4 , яке обґрунтовується тим, що своє клопотання адвокат ОСОБА_5 надала до суду власноруч завірену копію листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 із інформацією наступного змісту: «На Ваш запит № 3 від 13.03.2024 року, щодо надання інформації стосовно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомляю наступне: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 видавались».

Разом із тим, як випливає з клопотання прокурора, органом досудового розслідування отримано відомості на запит дізнавача, про те, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 запит № 3 від 13.03.2024 р. від адвоката ОСОБА_12 стосовно видачі громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 р. - не надходив.

Крім того, відповідь № 1131 від 13.03.2024 р на ім`я адвоката ОСОБА_12 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 видавалося Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 р. ОСОБА_4 не видавалася.

21.01.2025 р. листом вих. № 1131 від 13.03.2024 р. виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 із інформацією наступного змісту: «На Ваш запит № 3 від 13.03.2024 року, щодо надання інформації стосовно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомляю наступне: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 видавались.» постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000066 від 10.07.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки містить ознаки підробки, міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В цей же день, 21.01.2025 р., приблизно о 14:40 год., адвокат ОСОБА_5 під час розгляду в Овідіопольському райсуді Одеської області її клопотання щодо скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000066 від 10.07.2024 р. (справа № 509/85/25) - надала суду оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р. виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 та Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_12 клієнту ОСОБА_4 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 , а також Угоду від 13.11.2024 про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , оглянувши які в суді, прокурором виявлено, що оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 року виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 має ознаки підробки, а саме при візуальному огляді підпису здійсненого від імені ОСОБА_10 є підстави вважати, що вказаний підпис здійснений за допомогою використання кліше або кольорового фото друку.

Також, 21.01.2025 р. під час технічної перерви в судовому засіданні, прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 проведено огляд, під час якого виявлено та вилучено документи, надані адвокатом ОСОБА_5 : оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 та Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_12 клієнту ОСОБА_4 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 , а також Угоду від 13.11.2024 р. про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між адвокатом ОСОБА_12 та клієнтом ОСОБА_4 .

Суд встановив, що постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 22.01.2025 р. - Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_12 клієнту ОСОБА_4 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 , а також Угода від 13.11.2024 р. про розірвання договору № б/н від 12.03.2024 р., укладена між адвокатом ОСОБА_12 та клієнтом ОСОБА_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000066 від 10.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом абр отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про арешт майна, накладення арешту на вказані документи, які визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні - необхідно для забезпечення збереження речових доказів, якими визнані вищевказані документи, що містять ознаки підробки, а також необхідності проведення необхідних судових експертиз вказаних речових доказів на предмет їх підроблення, а тому судом не приймаються до уваги заперечення проти клопотання прокурора про арешт майна, зазначені у письмових запереченнях представниці власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , надісланих до суду і на які вона посилалась в судовому засіданні, і які, з огляду на вищеописані факти, суд вважає безпідставними та необґрунтованими з підстав описаних вище.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх і вагомих підстав вважати, що вказані документи, що визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин і істини у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98,100,131-132,170-171 КПК України.

УХВАЛИВ :

1.Клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000066 від 10.07.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити ;

2.Накласти арешт на документи (речові докази), які були вилучені прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 під час проведення огляду 21.01.2025 р., а саме на : оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р. виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 , Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_12 клієнту ОСОБА_4 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 на ім`я адвоката ОСОБА_12 , Угоду від 13.11.2024 р. про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , що належать ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1