Провадження № 1-кс/932/601/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 24.12.2024 року за підозрою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Артемове м. Дзержинськ, Донецької області, українець, громадянин України, розлучений, з середньо-спеціальною освітою, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

15.08.2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 24.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , в якому зазначено, що: 23 грудня 2024 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили біля залізничної станції «Костянтинівка» 1077 км ПК-8 1078 км ПК-2, розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 81, де звернули увагу на мідний контактний провід марки МФ-100, провисаючий над колією №9 на висоті приблизно 3,50 м від землі. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мідного контактного проводу марки МФ-100, який належить Структурному підрозділу «Слов`янська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Про свій злочинний умисел ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 та запропонував останньому здійснити крадіжку мідного контактного проводу марки МФ-100, на що ОСОБА_9 погодився, тим самим вступили між собою у попередню злочинну змову. Цього ж дня, у вечірній час доби ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою реалізації свого спільного злочинного умислу та полегшення вчинення крадіжки, підшукали за місцем мешкання ОСОБА_7 п`ять полімерних мішків, дві пари будівельних прорезинених рукавичок та ножиці для прутів 900 мм марки «Sigma», з якими направились до залізничної станції «Костянтинівка» 1077 км ПК-8 1078 км ПК-2, розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 81.

23.12.2024 року близько 23-00 години ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи на колії №9 залізничного шляху станції «Костянтинівка» 1077 км ПК-8 - 1078 км ПК-2, за указаною вище адресою, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, одягнули на руки будівельні прорезинені рукавички та шляхом підтягування мідного контактного проводу марки МФ-100 до землі почали його демонтаж.

Так, у період часу близько 23-00 години 23.12.2024 року по 04-00 годину 24.12.2024 року за допомогою дерев`яної палиці для ходьби, яку була у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зачіпляв та тягнув мідний контактний провід марки МФ-100 до землі, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , тримаючи разом заздалегідь взяті із собою ножиці для прутів 900 мм марки «Sigma» обома руками за рукоятки, шляхом стискання їх з силою, різали провід між опорами навпіл, а потім на фрагменти різної довжини, які складали у полімерні мішки.

Таким способом ОСОБА_7 та ОСОБА_9 викрали з опор №53-167 колії №9 залізничного шляху станції «Костянтинівка» 1077 км ПК-8 - 1078 км ПК-2, мідний контактний провід марки МФ-100 загальною довжиною 169 м, вагою 142,6 кг, вартістю 37 575,10 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди Структурному підрозділу «Слов`янська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, скоєного в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

12 лютого 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами: протоколом огляду місця події від 24.12.2024 року під час якого зафіксовано обстановку на місці події та вилучено речові докази; протоколом огляду місця події від 14.12.2024 року, під час якого було оглянуто та вилучені з автомобілю ОСОБА_11 фрагменти контактного дроту МФ-100; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.12.2024 року під час якого останній розповів про обставини виявлення крадіжки контактного дроту, та його загальні ознаки; протоколом огляду від 24.12.2024 року, під час якого було оглянуто та зважено мідні фрагменти контактного дроту МФ-100 вилучених у ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 24.12.2024 року, під час якого було оглянуто додатково мідні фрагменти контактного дроту МФ-100 вилучених у ОСОБА_11 та встановлено їх загальну довжину; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.12.2024 року під час якого останній розповів про обставини виявлення крадіжки контактного дроту, та його загальні ознаки; протоколом огляду місця події від 25.12.2024 року під час якого було виявлено та вилучено ножиці для прутів, дві пари рукавиць при допомозі яких ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинили крадіжку; висновком експерта № СЕ-19/105-25/4-ТБ від 08.01.2025 року, згідно якої встановлено що перекушені фрагменти тролей імовірно перекус здійснено вилученими ножицями; висновком експерта № 41-540-2024 від 15.01.2025 року, згідно якої на рукавицях та ножицях виявлено піт який можливо належить ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 ; висновком експерта № 4397 від 26.12.2024 року, згідно якої встановлено вартість викраденого майна; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 який розповів про перелік викраденого та про відомі йому обставини вчинення даного кримінального правопорушення; постановами про визнання предметів речовими доказами, та залучені їх до кримінального провадження в якості речових доказів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам. З метою запобігання ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка та вчиняти інші кримінальні правопорушення, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_7 12 лютого 2025 року о 16 год. 00 хв., що підтверджується розпискою останнього.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на виконання ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчим суддею враховано підставу застосування запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (що обґрунтовується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено, що підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризики, передбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ОСОБА_7 більш небезпечними, ніж втеча, оскільки підозрюваний має посередню характеристику за місцем мешкання, не працює та не має стабільного заробітку. Слід врахувати, що м. Костянтинівка знаходиться поруч із зоною проведення бойових дій, та підозрюваний може переїхати до іншої області України, що значно ускладнить прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 підтверджується тим, що ОСОБА_7 перебував у дружніх стосунках зі свідком, тому може впливати на нього, погрожувати та залякувати, або просити змінити показання з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній був засуджений 15.08.2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, однак в період іспитового строку знов вчинив тяжкий злочин проти власності, також останній не має офіційних джерел доходів, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, і в тому числі унеможливить скоєння підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на виконання ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його вини, оскільки він підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; вік та стан здоров`я підозрюваного, який на обліку у лікаря психіатра, нарколога, не перебуває; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього утриманців (не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має стійких соціальних зв`язків); відсутність у підозрюваного місця роботи та навчання; репутацію підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо; майновий стан підозрюваного не працює та немає доходу; наявність судимостей у підозрюваного, які не зняті та не погашені; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення на думку слідчого судді, є підставою для обрання ОСОБА_7 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Зазначені ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосування даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правової підстави застосування запобіжного заходу (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), та враховуючи, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя не роблячи передчасних висновків щодо вини підозрюваного ОСОБА_7 вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тож, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід призначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 121 120,00 грн., поклавши на ОСОБА_7 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно визначити з урахуванням положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України та ст. 197 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182-185, 193, 194, 196-198, 219 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 24.12.2024 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 квітня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримати під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80, строком на 43 днів, по 28 квітня 2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 121 120,00 гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дана ухвала діє до 28 квітня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1