Єдиний унікальний номер 317/6386/24
Провадження № 1-в/317/351/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області заяву про вирішення питання щодо декриміналізації відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громалянина України, уродженця м. Запоріжжя, з неповною вищою освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 за ч. 4 ст 185 КК України до 5 (п?яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Комунарського ркайонного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021 більш суворим за цим вироком призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.10.2023 вирок Комунарського районного суду м. Запоріжж від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду посилання на призначення остаточного покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання щодо декриміналізації. Засуджений ОСОБА_5 просить суд вирішити питання щодо декриміналізації його діяння у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву просив задовольнити, вирок Комунарського районного суду м. Запоріжж від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 привести у відповідність до чинного законодавства та звільнити його від кримінальної відповідальності за цим вироком у зв`язку з усуненням караності діяння.

У судовому засіданні представник органу виконання покарань просив суд ухвалити рішення на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення заяви. Зазначила, що відповідно до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 шкода завдана діяннями засудженого перевищує межу кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення з урахуванням змін внесених Законом України № 3886-IX, а тому декриміналізації не підлягає.

Вислухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 ОСОБА_5 визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Комунарського ркайонного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021 більш суворим за цим вироком призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.10.2023 вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду посилання на призначення остаточного покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

За вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 вчинене ОСОБА_7 діяння кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна в двох епізодах , а саме:

-ноутбук марки «LenovoIdeapad 330-151GM» вартістю 5883 грн. 33 коп.

-мобільний телефон «Samsung Galaxy A 50» в корпусі чорного кольору, вартістю 4625 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 вчинене ОСОБА_5 діяння кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України. Вартість викраденого майна по епізоду з ноутбуком становила 5883 грн. 33 коп., діяння вчинене 25.06.2022. Вартість викраденого майна по епізоду з мобільним телефоном становила 4625 грн., діяння вчинене 15.07.2022

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1240 грн. 50 коп., а отже розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України з урахуванням змін внесених Законом № 3886-IX, становила 2481 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що вартість викраденого майна по епізоду з ноутбуком (5883 грн. 33 коп.) та по епізоду з мобільним телефоном (4625 грн.) на час вчинення діяння перевищувала два неоподаткованих мінімуму 2481 грн. 00 коп.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зави засудженого ОСОБА_5 , оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення вартість викраденого майна по кожному із епізодів перевищувала два неоподаткованих мінімуми доходів громадян.

Отже підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 по справі № 333/3911/22 у зв`язку набранням чинності Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX відсутні.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 72, 74 КК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336,377, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання (заяву) засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Копію ухвали направити ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», прокурору, засудженому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1