Справа № 205/193/25
Провадження № 1-кп/932/114/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000047 від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта, з огляду на наступне.

По-перше, як вбачається зі змісту обвинувального акта ОСОБА_5 вів перемовини з ОСОБА_6 щодо коштів отриманих на свою користь, апелюючи своїми зв`язками серед службових осіб Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради. Однак у змісті обвинувального акта не вказано з ким саме із службових осіб вказаного закладу підтримував зв`язки ОСОБА_5 .

По-друге, в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин щодо дій ОСОБА_5 пов`язаних з отриманням такої вигоди саме для себе. Думка сторони обвинувачення з цього приводу не відображена в обвинувальному акті, що робить обвинувачення не конкретним та таким що побудовано на припущеннях.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України має формальний склад, а тому, є закінченим з моменту одержання неправомірної вигоди для себе або третьої особи, яка мала зв`язки зі службовими особами КП «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради. Такою третьою особою, яка мала зв`язки з державною установою - посередником виступав знайомий ОСОБА_5 , відомості стосовно якого відсутні у змісті обвинувального акта, як і відсутні процесуальні рішення прийняті на стадії досудового розслідування щодо невстановленої особи, як співучасника злочину.

По-третє, в обвинувальному акті слідча визначає вимагання неправомірної вигоди у формі словесного переконання. Однак для правильної юридичної кваліфікації дій ОСОБА_5 , органу досудового розслідування у змісті обвинувального акта необхідно застосувати конкретну форму вимагання - чи це була погроза в бік ОСОБА_6 , чи це були умисні дії направлення на створення умов за яких останній вимушений був передати кошти ОСОБА_5 , а не підшукувати словосполучення за допомогою яких погіршувати становище особи, яка не має до таких дій ніякого відношення.

Крім того, обвинувальний акт взагалі не містить ніяких відомостей щодо викривача - ОСОБА_6 від якого 09.10.2024 року було отримано письмову згоду на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, що робить незрозумілим його процесуальний статус як учасника судового провадження.

Окрім цього, в обвинувальному акті не вказано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , тоді як сторона захисту надавала документи про те, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні та виховує неповнолітнього сина, який відвідує школу за місцем постійного проживання батьків, утримує сім`ю, один із членів якої - дружина, яка є інвалідом 3-ї групи загального захворювання.

У підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання про повернення обвинувального акта та просили його задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не погодився із твердженням сторони захисту та просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам, які визначені Кримінально-процесуальним кодексом України.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акта були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_4 для повернення даного обвинувального акта прокурору, мають бути встановлені або спростовані саме на стадії судового розгляду і не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки це прямо суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства. Матеріали досудового розслідування, як і процесуальні рішення щодо надання дозволу та проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які в них наявні, суд досліджує при розгляді справи по суті та вивчення доказів. Також матеріали досудового розгляду, як і рішення апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не входять до вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, згідно з ст. 291 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального кодексу, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

Керуючись ст. 314, 370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000047 від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1