Провадження № 1-кп/161/455/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002555 від 25.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує компенсацію по догляду за особою з інвалідністю І групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 о 19 год 34 хв, у м. Луцьку, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним до проспекту Відродження автодорогою проспекту Соборності смугою, напрямок руху якою перед перехрестям з автодорогою проспекту Молоді визначена інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.18 ПДР «Напрямок руху прямо» та горизонтальною дорожньою розміткою 1.18 ПДР «Напрямок руху прямо», які показують дозволений напрямок руху по смузі та діють на все перехрестя, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, маючи намір на перехресті повернути праворуч до проспекту Молоді змінив напрямок руху у правий бік, при цьому перед початком зміни напрямку руху та перестроюванням у крайню праву смугу не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, здійснюючи випередження та виконуючи маневр не дотримався безпечного інтервалу та не дав дорогу маршрутному автобусу марки «VDL CITEA LLE 120.225» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався крайньою правою смугою у попутному напрямку, тобто тією смугою, на яку перестроювався ОСОБА_5 , що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, у результаті якого сталося падіння пасажирки автобуса ОСОБА_6 .

Унаслідок порушення Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 спричинив пасажирці автобуса ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів поперечних відростків L1-L3, які відповідно до висновку експерта за № 490 від 26.07.2024 за ступенем тяжкості належать до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 2.3. б) Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися;

п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

розділ 33 «Дорожні знаки» 5.18 ПДР «Напрямок руху по смузі». Показує дозволений напрямок руху по смузі;

розділ 33 «Дорожні знаки» дія знаків 5.16 і 5.18 ПДР, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок;

розділ 34 «Дорожня розмітка» 1.18 ПДР - показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, в місці влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18.

Таким чином, своїми необережними дiями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та, пояснив наступне: 24.07.2024 року, приблизно о 19.00 год, керував автомобілем марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався до проспекта Відродження по проспекту Соборності смугою, напрямок руху якою перед перехрестям з автодорогою проспекту Молоді визначена дорожнім знаком «Напрямок руху прямо» та горизонтальною дорожньою розміткою «Напрямок руху прямо», які показують дозволений напрямок руху по смузі та діють на все перехрестя. Швидкість руху була 40км/год. Коли загорівся червоний світ світлофору, він зупинився, і в нього в`їхав автобус. Приїхав патруль, склали протокол про ДТП. Пізніше йому зателефонували із відділку поліції, повідомили, що є потерпіла, тому внесено відомості в ЄРДР за ч.1 ст.286 КК України. Вину визнає частково в тому, що перестроювався в інший ряд, коли була суцільна лінія. Заперечує, що внаслідок його дій водій автобусу гальмував. Пасажир порушила Правила безпеки. Позов по відшкодуванню моральної шкоди і правничої допомоги не визнає.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю доведена сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 24.07.2024 року, о 19 год 34 хв, у м. Луцьку, їхала по проспекту Соборності на маршрутному автобусу марки «VDL CITEA LLE 120.225». в якийсь момент від зіткнення автобуса з автомобілем упала. Після цього її забрала «швидка». Обвинувачений первинної допомоги їй не надавав. Заявляє цивільний позов по відшкодуванню моральної шкоди у розмірі 150000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 40000 грн. Моральну шкоду обґрунтовує наступним. У зв`язку з отриманим тілесним ушкодженням змушена була відвідувати медичні заклади, що у свою чергу призвело до певних незручностей, зокрема було важко прибувати до медичних закладів у зв`язку з отриманими травмами. Допомагали їй з цим лише її близькі люди. Вона значний проміжок часу перебувала у обмеженому стані, їй важко і на даний момент виконувати повсякденні завдання та роботи, які вона виконувала до отримання нею тілесних ушкоджень. Отримані травми їй також дуже завдали нормально спати, як внаслідок вона постійно була втомлена, дратівлива та інколи через все та біль, який відчувала, зривалася на оточуючих людей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що є водієм автобуса, працює 3 роки. 24.07.2024 року, приблизно о 19 год 34 хв, зупинився на зупинці транспорту біля «Гостинець», в автобусі було багато людей. Тільки почав рухатися, ще не набрав швидкості, як в нього в`їхав автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . При ударі на підлогу впала жінка пасажир, після чого викликали швидку, яка її забрала до лікарні. На місто ДТП приїхала патрульна поліція і склали протокол.

Згідно витягу, вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0002555 від 25.07.2024 року.

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 24.07.2024 року, оглядом встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м.Луцьк, просп. Соборності, ТЦ «Гостинець». Зафіксовано пошкодження автобуса після ДТП, розсип фарбнику чорного кольору та розміщення автомобіля та його пошкодження після ДТП.

Згідно протоколу огляду речей від 25.07.2024 року, оглянуто файл з відеозаписом. При огляді відео запису встановлено, що він проводиться відеореєстратором встановленим в салоні автобуса у верхній частині поруч з кабіною водія. Відеореєстратором фіксується обстановка в салоні автобуса. На відео записі зображено дата та час, який показує години, хвилини, секунди. Зафіксовано, що відео запис починається о 19:32:00 год. На початок відеозапису зафіксовано, що салон автобуса переповнений, сидячі місця зайняті, пасажири стоять у проході.

О 19:34:18 год, у вікнах лівого боку автобуса видно, що його випереджає легковий автомобіль. Коли даний автомобіль проїхав, то чути звук удару, після чого о 19:43:21 го відбувається різка зупинка автобуса, у результаті якої пасажири автобуса різко похилилися у напрямку руху автобуса, а пасажир №1 падає на спину посеред проходу салону автобуса, поміж іншими пасажирами. Автобус зупинився. До пасажира №1 нахилилися інші пасажири. Двері автобуса відчинилися, пасажири виходять із салону автобуса. Пасажирові №1 допомагають встати та виводять з салону автобуса.

Згідно висновку експерта №490 від 26.07.2024 року, на підставі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , приймаючи до уваги відомі обставини випадку та питання постанови:

1.При зверненні в лікарню, к гр. ОСОБА_6 було встановлено слідуючий діагноз: «Закритий перелом поперечних відростків L1-L3»

2.Закритий перелом поперечних відростків поперекового відділу хребта, виник внаслідок згинального руху тулуба в хребті, який вийшов за межі його функціонального об`єму, цілком вірогідно, при обставинах ДТП, вказаної в постанові.

3.Дані представленої медичної документації не протирічать відомостям про час та обставини виникнення тілесних ушкоджень.

4.Встановлений у гр. ОСОБА_6 закритий перелом поперечних відростків L1-L3 відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.В.п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Даючи оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що вину визнає тільки в тому, що перестроювався в інший ряд, коли була суцільна лінія, суд ставиться до них критично, вважає надуманими, даними з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю досліджених у справі доказів.

Свідчення, надані обвинуваченим ОСОБА_9 в судовому засіданні суд розцінює, як версію захисту, яка не знайшла свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні. Ці пояснення даними ним з метою ухилення від кримінальної відповідальності і на увагу не заслуговують, так суперечать іншими перевіреними судом доказами.

Враховуючи досудову доповідь ДУ «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» ФДУ «Центр Пробації» в Рівненській області Сарненського районного відділу щодо ОСОБА_5 . Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його фмовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільтнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Що стосується питання про винуватість обвинуваченого у вчинені цього кримінального правопорушення, то суд ураховує наступне.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч. 2 та 4 ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не засуджувався, в установах міста на обліку не перебуває, здійснює догляд за інвалідом 1 групи.

Обставин, які пом`якшують покарання, суд не встановив.

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

З урахуванням викладеного, а саме той факт, що обвинувачений провину визнав частково, в скоєному не розкаявся, висновок оргнану пробації, які зазначили, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та що йому слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, із сплатою штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Що стосується цивільного позову потерпілого по відшкодуванню моральної шкоди суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1, п.8 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України - кожна особа має право звернутися до суда за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 27 Конституції України гарантує, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн.

До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати: на професійну правничу допомогу;

Згідно положень ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Правова допомога може складатися у тому числі з надання консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, підготовки процесуальних документів.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги між позивачкою та адвокатом, ордер, свідоцтво, квитанцію, розрахунок вартості правової допомоги.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у розмірі 40000 грн.

Арешт накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2024 року - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - повернути власнику; автобус марки «VDL CITEA LLE 120.225» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 - вважати повернутим власнику; відео запис на оптичному носію, з інформацією про обставини ДТП, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді сплати штрафу в дохід держави у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_5 на Користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 80000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Арешт накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2024 року - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - повернути власнику; автобус марки «VDL CITEA LLE 120.225» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 - вважати повернутим власнику; відео запис на оптичному носію, з інформацією про обставини ДТП, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: