Справа №463/2518/25
Провадження №1-кс/463/2927/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

31 березня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України,

встановила:

старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 ,покликався на те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

Досудовим розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст. ст. 19, 33, 68 Конституції України, указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2022, абз. 4, 9 п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, 21.03.2025 близько 15.46 год., перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 5 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 21.03.2025 становило 207 705 грн.) для себе та інших, на цей час невстановлених працівників правоохоронних органів, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України до країн Євросоюзу, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Такі дії ОСОБА_5 містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.03.2025 о 15 год. 48 хв. неподалік АЗС «ОККО» № 84 за адресою:

с. Почаєвичі, автодорога Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне, 69км+100м, Дрогобицький район, Львівської області, слідчим в порядку ст. 208 КПК України затримано адвоката ОСОБА_5 , у ході особистого обшуку якого серед іншого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон IPHONE 16, належний ОСОБА_5 ;

-купюра номіналом 100 доларів США серії PF 31677777K із магнітом, належна ОСОБА_5

21.03.2025 у період з 16 год. 25 хв. до 16 год. 50 хв. слідчим

у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України,

у зв?язку із невідкладним випадком, пов?язаним із врятуванням майна проведено обшук у транспортному засобі Audi Q5 з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та який знаходився неподалік місця затримання ОСОБА_5 .

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено:

-грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 47 купюр (імітовані) серії МВ14010474F,

та 3 купюри серії МВ14010474F, МВ14010464F та МВ44788224R;

-пляшка віскі в картонній коробці «Grand Macnish», паперовий конверт білого кольору та поліетиленовий пакет червоного кольору.

Крім того, 21.03.2025 у період з 18 год. 05 хв. до 19 год. 45 хв. слідчим

у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України,

на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, проведено обшук за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_5 за адресою: м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 37.

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено:

-договір про надання правової допомоги № 07/03/001-С від 07.03.2025 між адвокатом ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 на 1 арк.

Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 до початку розгляду справи скерував клопотання про слухання справи у його відсутності, просив таке заовольнити.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

Проте неприбуття слідчого, прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 11.03.2025 до ЄРДР за № 0000066 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України /а.с. 6-7/.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст. ст. 19, 33, 68 Конституції України, указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2022, абз. 4, 9 п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, 21.03.2025 близько 15.46 год., перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 5 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 21.03.2025 становило 207 705 грн.) для себе та інших, на цей час невстановлених працівників правоохоронних органів, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України до країн Євросоюзу, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

21.03.2025 о 15 год. 48 хв. неподалік АЗС «ОККО» № 84 за адресою:

с. Почаєвичі, автодорога Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне, 69км+100м, Дрогобицький район, Львівської області, слідчим в порядку ст. 208 КПК України затримано адвоката ОСОБА_5 , у ході особистого обшуку якого серед іншого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон IPHONE 16, належний ОСОБА_5 ;

-купюра номіналом 100 доларів США серії PF 31677777K із магнітом, належна ОСОБА_5

21.03.2025 у період з 16 год. 25 хв. до 16 год. 50 хв. слідчим

у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України,

у зв?язку із невідкладним випадком, пов?язаним із врятуванням майна проведено обшук у транспортному засобі Audi Q5 з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та який знаходився неподалік місця затримання ОСОБА_5 .

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено:

-грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 47 купюр (імітовані) серії МВ14010474F,

та 3 купюри серії МВ14010474F, МВ14010464F та МВ44788224R;

-пляшка віскі в картонній коробці «Grand Macnish», паперовий конверт білого кольору та поліетиленовий пакет червоного кольору.

Крім того, 21.03.2025 у період з 18 год. 05 хв. до 19 год. 45 хв. слідчим

у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України,

на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, проведено обшук за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_5 за адресою: м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 37.

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено:

-договір про надання правової допомоги № 07/03/001-С від 07.03.2025 між адвокатом ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 на 1 арк.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 22.03.2025 вказані речі визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000066 від 11.03.2025 /а.с. 67-69/.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення необхідних експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного слідча суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що вищевказане майно визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшла обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке вилучено 21.03.2025 під час обшуків.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

Відтак слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає до задоволення.

Одночасно слід роз`яснити власнику чи володільцю майна, що ч. 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме яке було 21.03.2025

вилучено у ході затримання та обшуків:

1.У ході затримання адвоката ОСОБА_5 21.03.2025 о 15 год. 48 хв. неподалік АЗС «ОККО» № 84 за адресою: с. Почаєвичі, автодорога Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне, 69км+100м, Дрогобицький район, Львівської області, а саме на:

-мобільний телефон IPHONE 16, належний ОСОБА_5 ;

-купюра номіналом 100 доларів США серії PF 31677777K із магнітом, належна ОСОБА_5 .

2.У ході обшуку Audi Q5 з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , а саме на:

-грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 47 купюр (імітовані) серії МВ14010474F,

та 3 купюри серії МВ14010474F, МВ14010464F та МВ44788224R;

-пляшка віскі в картонній коробці «Grand Macnish», паперовий конверт білого кольору та поліетиленовий пакет червоного кольору.

3.У ході обшуку за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_5 за адресою: м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 37:

-договір про надання правової допомоги № 07/03/001-С від 07.03.2025 між адвокатом ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1