Провадження № 1-кс/202/863/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_5 про визнання затримання ОСОБА_7 незаконним та його звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, якого затримано за ст.208 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання захисником ОСОБА_5 подана скарга, в якій він просить визнати затримання ОСОБА_7 у порядку статті 208 КПК України незаконним та звільнити його.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29.01.2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 30.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.4 ст.189 КК України. Підставою затримання ОСОБА_7 є п.2 ч.1 ст.208 КПК України,що безпосередньо після вчинення злочину очевидець,в тому числі потерпілий вказували на те що ця особа щойно вчинила злочин . Однак, у фактичних обставинах протоколу 208 КПК України відсутні відомості які б були підставою для його затримання в порядку ст.208 КПК України. Тому ОСОБА_9 затриманий незаконно, Просив негайно звільнити підозрюваного з під варти

У судовому засіданні захисники та підозрюваний дану скаргу підтримали.

Захисник ОСОБА_10 зазначив, що , виходячи із заяви про злочин та протоколу допиту потерпілого до злочину причетний ОСОБА_11 та дві невідомих йому особи. ОСОБА_9 є депутатом і він дуже добре знайомий з потерпілим. На місці вчинення злочину ОСОБА_9 затриманий не був, а затриманий біля будинку, де проживає.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні вважали, що затримання ОСОБА_7 відповідало вимогам статті 208 КПК України. Пояснили, що підозрюваному у встановлений строк повідомлено про підозру у вчиненні злочину. Безпосередня участь підозрюваного у вчиненні злочину підтверджена протоколами допиту потерпілого ,яких в справі декілька. А також протоколами НСРД і іншими доказами по справі. Підозрюваний був обізнаний про час і місце передачі коштів і перебував недалеко від місця де передавались потерпілим кошти. З місця його знаходження (м.Вільгогірськ, бульвар Миру, 7 ) було видно місце злочину ( м.Вільногірськ, бульвар Миру, 10) Нажаль не можуть надати докази, тому що всі матеріали НСРД ще не розсекречені і при таких обставинах вони не можуть повідомляти відомості, які зафіксовані в ході НСРД які ще не розсекречені.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга захисника про визнання затримання ОСОБА_7 незаконним та його звільнення підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пп. "с" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Пунктом 4 статті 5 зазначеної Конвенції гарантовано, що кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

За змістом ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Згідно з частиною 1 статті 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного в період з 22 год. 05 хв. до 22 год. 45 хв. 29.01.2025 року, ОСОБА_7 було затримано о 16 год. 21 хв. 29.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 на підставі пункту 2 частини 1 статті 208 КПК України.

Зокрема, як підставу затримання ОСОБА_12 зазначено: 2) безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Слідчим суддею вбачається, що адреса затримання ОСОБА_12 ( АДРЕСА_1 ) збігається з місцем фактичного його проживання ( АДРЕСА_1 )

Доводи прокурора/слідчого про те, що підозрюваний приймав участь у вчиненні злочину в день затримання та спостерігав за місцем злочину тому що місце затримання підозрюваного є в полі зору місця вчинення злочину, не підтверджено доказами . Прокурор і слідчий послались на неможливість їх подати на час розгляду скарги із-за тривалої процедури розсекречення НСРД

Сторонами не заперечується та це приймається слідчим суддею, що ОСОБА_12 у встановлений після затримання строк повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Але ж, під час розгляду скарги слідчим та прокурором не спростовано доводи сторони захисту та не надано належних та допустимих доказів про наявність підстав передбачених п.2 ч.1 ст.208 КПК України для затримання підозрюваного.

Тому, оцінивши надані докази, вважаю, що скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 206, 208, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити затриманого ОСОБА_7 з-під варти у залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2