Справа № 715/143/25
Провадження № 1-кп/715/86/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004132 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, за ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2024 року близько 13 год. 30 хв. в межах населеного пункту с. Старий Вовчинець по вул. Б. Хмельницького, 4, працівниками групи реагування патрульної поліції ВП №5 ЧРУП ГУНП в Чернівецького району було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Passat В6», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина ОСОБА_5 за порушення правил дорожнього руху п. 15.9, а саме зупинка на перехресті. В ході спілкування із ОСОБА_5 було встановлено, що в останнього відсутній військово-обліковий документ, у зв`язку із чим ОСОБА_5 було запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних.

В подальшому, ОСОБА_5 , переслідуючи намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності та не доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в межах населеного пункту с. Старий Вовчинець Чернівецького району Чернівецької області, перебуваючи в службовому автомобілі Renault Duster, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , надав службовій особі, а саме Інспектору СРПП відділення поліції № 5 (селище Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області капітану поліції ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що він є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень, залишивши вказані кошти під пасажирським сидінням службового автомобіля.

11.02.2025 року ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України - надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища та узгоджують вид і розмір покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень.

При погодженні призначення покарання враховувались пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, його стан здоров`я, а також те, що він раніше не судимий, зрозумів наслідки укладення вказаної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування відносно нього узгодженого за цією угодою покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_7 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.02.2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та начальником Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Речовий доказ: чотири купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами: ХД9415065, ЄЕ0867971, ЗА0890008, ЕД4457741 - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ: DVD-R диск - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.

Суддя