Єд. унік. № 243/2642/25
Провадження № 1-кп/243/656/2025
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001960 від 24 червня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, солдата, водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення роти охорони військової частини НОМЕР_2 НГУ, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення роти охорони військової частини НОМЕР_2 НГУ, в порушення вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, близько 15 год. 15 хв. 24 червня 2023, керуючи технічно справним автомобілем марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їдучі по проїзній частині бульвару Героїв Крут зі сторони вул.Ярослава Мудрого у напрямку вул.Генерала Батюка, у м.Слов`янську Краматорського району Донецької області, де рухаючись бетонної опори лінії електромереж № 247, що розташована за межами проїзної частини бульвару Героїв Крут м.Слов`янська Краматорського району Донецької області, справа по ходу руху автомобіля, де ОСОБА_5 всупереч вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи необережно проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив безпечний рух, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впоравшись з керуванням керованого ним транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд передньою центральною частиною автомобіля марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 на перешкоду у виді бетонної опори лінії електромереж № 248, що знаходиться за межами проїзної частини бульвару Героїв Крут у м.Слов`янську Краматорського району Донецької області, справа по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заподіяно поєднану травму грудної клітки та тазу: тупа травма грудної клітки: перелом 8,9,10 ребер зліва, лівобічний пневмоторакс, посттравматичний лівобічний пульмоніт; тупа травма тазу: переломи поперечних відростків 4,5-го поперекових хребців зліва, крайовий перелом бокової маси крижі справа, крайовий перелом клубової кістки, перелом лобкової та сідничної кісток справа, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що він був учасником ДТП, внаслідок якого отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Обвинувачений відшкодував йому спричинену шкоду. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Зазначив, що примирення з обвинуваченим є добровільним та не є наслідком фізичного чи психічного примусу.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 24.06.2023 у денний час доби він керував автомобілем марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 та під час руху здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого пасажиру ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження. Зазначив, що ним відшкодовано шкоду потерпілому. Просив задовольнити клопотання потерпілого та звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на положення ст.46 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право , зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така його позиція підтверджується потерпілим.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має та виразив свою волю на примирення з обвинуваченим, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим та звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Відповідно до положень статті 100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 286 ч.1 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001960 від 24 червня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз № СЕ-19/113-23/1914-ІТ від 13.08.2023 у сумі 1434 грн., № 816 від 26.03.2025 у сумі 6785,28 грн. на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 , який зберігається у ОСОБА_5 , залишити за належністю цьому власнику, чохол з керма автомобіля марки Subaru Legacy держаний номерний знак НОМЕР_3 , що зберігається в камері схову речових доказів ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорськ, - повернути власнику ОСОБА_5 , фрагмент подушки безпеки та 3 змиви на марлевий тампон, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 07.04.2025 о 14-55 год.

Суддя ОСОБА_1