Справа № 127/5236/25
Провадження № 1-кс/127/2364/25
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000446 від 29.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 15.02.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000446 від 29.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості до ЄРДР внесені на підставі матеріалів Вінницького управління ДВБ НП України згідно із якими група осіб відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Жмеринка» налагодила схему отримання неправомірної вигоди шляхом крадіжок дизельного пального з потягів, які курсують по станціях «Вінниця-Жмеринка-Калинівка» у великих розмірах, під час своєї робочої зміни.

Встановлено, що до складу групи осіб, які викрадене пальне зберігають у гаражному приміщенні (само забудова), за географічними координатами 49.243779, 28.516950, розташованому на території Вінницької вузлової вантажної залізничної станції 1-го класу Жмеринської дирекції Півленно-Західної залізниці за адресою м. Вінниця, площа Привокзальна, 1, входять начальник, машиністи та помічники машиністів, зокрема:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , пориваючий за адресою: АДРЕСА_7 .

Також встановлено, що вищевказані особи збувають дизельне пальне вузькому колу своїх знайомих за ціною 40 грн. за один літр, після чого розподіляють грошові кошти між собою. При транспортуванні краденого дизельного пального ОСОБА_6 використовує власні транспортні засоби, а саме «FORD Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , «FORD Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 ; ОСОБА_7 використовує транспортний засіб «FOR A Focus», д.н.з. НОМЕР_3 ; ОСОБА_8 використовує «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_4 , а ОСОБА_9 використовує «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_5 .

Крім того, встановлено що ОСОБА_11 який «прикриває» злочинну діяльність учасників зазначеної групи, за що отримує свою частку грошових коштів безпосередньо від ОСОБА_6 під час особистих зустрічей у своєму службовому кабінеті, що розташований в адміністративній будівлі відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Жмеринка» на другому поверсі за адресою: м. Жмеринка, вул. Могилівська, 1, на кабінеті наявна табличка із надписом «Начальник Депо ОСОБА_11 ».

Вказана інформація підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких вище вказана група періодично під час руху локомотиву, скеровують його до визначених підстанцій, місць стоянки, після чого зливають дизельне пальне у поліетиленові каністри. Викрадене пальне за добу, учасниками групи транспортується до визначених місць зберігання, а саме в гаражне приміщення (самобудова), звідки, через коло довірених осіб, збувається на території Вінницької області, з подальшим розподілом отриманих грошових коштів між учасниками групи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року по справі №127/4237/25 надано дозвіл відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 та слідчим, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000446 від 29.05.2024, дозвіл на проведення обшуку в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання грошових коштів, отриманих за незаконний збут краденого дизельного пального, саме дизельне пальне в різних ємностях, мобільні телефони, за допомогою яких учасники спілкувалися з іншими учасниками злочинної діяльності, документи, а саме калькулятивні витрати дизельного палива на виконання робіт та послуг локомотивами, які затверджуються директором регіональної філії «Південно-західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чорнові записи та інші речі, які мають значення для справи, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи набуті кримінально-протиправним шляхом.

В подальшому, 15.02.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 5 полімерних ємностей з вмістом рідини з різким запахом схожим на дизпаливо.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000446 від 29.05.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 15.02.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.02.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 5 полімерних ємностей з вмістом рідини з різким запахом схожим на дизпаливо, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування, окрім як для цілей кримінального провадження.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя