Справа №519/1784/24
Провадження №1-кп/523/917/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 січня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні (у тому числі в режимі відеоконференції) в залі суду обвинувальний акт від 22.11.2024 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0002446, внесеного до ЄРДР 07.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки Українки, із вищою освітою, заміжньої, працевлаштованої на посаді начальника відділу бухгалтерського відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера управління соціальної політики Южненської міської ради Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення №266а, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

03.12.2024 року на розгляд Колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси із Одеського апеляційного суду передано обвинувальний акт від 22.11.2024 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, які за протоколом автоматизованого розподілу справ від цієї ж дати передано на розгляд Колегії суддів.

Ухвалою Колегії суддів від 06.12.2024 року призначено підготовче судове засідання з розгляду означеного обвинувального акта й доданих до нього документів.

10.01.2025 року прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що строк застосування запобіжного заходу спливає; остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому вказана обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або до окупованої території, враховуючи те, що в Україні не обмежують жінок на перетин кордону під час воєнного стану, остання може за допомогою волонтерських організацій виїхати за межі України; у разі непродовження такого строку вказана обвинувачена буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні; також зможе незаконно впливати на експерта, який ще не був допитаний у судовому засіданні; перебуваючи на волі, вказана особа фактично матиме можливість безконтрольно спілкуватись (в тому числі за допомогою засобів зв`язку з фігурантами у цьому кримінальному провадженні, представником іноземної організації ФСБ рф, що об`єктивно може зашкодити встановленню істини у цьому провадженні, оскільки останній причетний до його вчинення; перебування обвинуваченої на волі за місцем свого проживання у м. Одесі, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, може створити передумови для продовження вчинення нею протиправної діяльності та нового кримінального правопорушення; що в сукупності свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на експерта, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення) на сьогоднішній час існують та не зменшились.

03.01.2025 року захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотаннями про забезпечення особистої участі обвинуваченої ОСОБА_7 з етапуванням її з місця утримання під вартою з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а 14.01.2025 року подав до суду письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої.

Вислухавши позицію прокурора ОСОБА_5 , який підтримав внесене прокурором ОСОБА_8 клопотання та не заперечував проти направлення розглядуваного обвинувального акту до Одеського апеляційного суду для вирішення питання територіальної підсудності, заслухавши заперечення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на клопотання прокурора та згоду із направленням обвинувального акту до Одеського апеляційного суду, заявлене в судовому засіданні клопотання вказаного захисника про повернення обвинувального акту прокурору, дослідивши означене клопотання прокурора та обвинувальний акт з доданими до нього документами, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

В силу ч.1 ст.32 зазначеного Кодексу, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За ч.ч.1, 2 ст.34 вказаного Кодексу, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Статтею 412 КПК України регламентовано, що до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відносяться такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а за пунктом 6 ч.2 цієї ж норми закону, порушення правил підсудності, зокрема територіальної, відноситься до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, яке у будь-якому разі тягне скасування судового рішення.

Проте, як вбачається з наданих до суду матеріалів, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, точне місце вчинення якого органом досудового розслідування не встановлено, що перешкоджає Колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси при розгляді вказаного обвинувального акту пересвідчитись у дотриманні правил територіальної підсудності та свідомо з ігноруванням приписів ст.ст.32, 412 КПК України продовжувати розгляд означеної справи, що у кінцевому підсумку призведе до ухвалення судового рішення, постановленого з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та яке у будь-якому разі підлягає скасуванню (п.3 ч.1 ст.409 КПК).

Разом із тим, слід зауважити на тому, що означений обвинувальний акт 25.11.2024 року разом із доданими до нього документами кримінального провадження надійшов до Южного міського суду Одеської області та протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 року переданий для розгляду судді ОСОБА_9 .

На підставі доповідної записки судді Южного міського суду Одеської судді ОСОБА_9 , протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.11.2024 року визначено склад колегії суддів: ОСОБА_9 головуючий суддя, судді: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Проте, 26.11.2024 року, після визначення складу колегії суддів, суддя ОСОБА_9 одноособово постановила ухвалу про передачу обвинувального акту відносно ОСОБА_7 керівнику апарату Южного міського суду Одеської області для проведення повторного авторозподілу з визначенням колегіального складу суду, внаслідок чого керівником апарату суду ОСОБА_12 було видано розпорядження про проведення повторного авторозподілу.

26.11.2024 року здійснено повторний авторозподіл та відповідно до протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями, призначення не відбулось через нестачу потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Зі звіту про неможливість розподілу справи між суддями вбачається, що судді ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виключені з авто розподілу, так як вже слухали цю справу. Однак, така підстава не відповідає дійсності, оскільки Колегією суддів не постановлено жодного судового рішення у справі, що у сукупності з вищевикладеним свідчить про штучне створення Южним міським судом Одеської області умов для внесення до Одеського апеляційного суду подання про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 до іншого суду.

Приймаючи до уваги наведені обставини та законодавчі приписи щодо безумовного скасування судових рішень у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, Колегія суддів у контексті ч.1 ст.32 КПК України встановила наявність достатніх і виняткових підстав для направлення відповідного подання до суду апеляційної інстанції.

Частиною 3 ст.315 КПК України регламентовано, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.01.2025 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинені громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима; заміжня, офіційно працевлаштована на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності-головного бухгалтера УСПЗН Южненської міської ради Одеського району Одеської області; зі слів хронічними та психічними захворюваннями не страждає; забезпечена місцем реєстрації на території Одеської області та місцем проживання в м. Одесі; вказана особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України.

Наведені обставини через призму загрози призначення покарання у разі доведеності провини обвинуваченої ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків: можливого ухилення обвинуваченої від суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на експерта; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж заперечення захисника ОСОБА_6 на клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд вважає їх недоведеними й необґрунтованими, а застосування будь-якого іншого запобіжного заходу відносно останньої не зможе запобігти означеним ризикам та є неспівмірним інкримінованому вказаній обвинуваченій кримінальному правопорушенню, тяжкістю висунутого їй обвинувачення та його наслідками.

Висловлюючи заперечення на клопотання прокурора, захисник ОСОБА_6 підтримав раніше подані ним клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокурору та про забезпечення особистої участі обвинуваченої з її етапуванням з місця утримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Крім того, під час вивчення доводів захисника ОСОБА_6 , викладених у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, Колегією суддів встановлено, що такі доводи стосуються матеріалів негласних слідчих розшукових дій (НСРД) та інших зібраних на стадії досудового розслідування матеріалів, які підлягають дослідженню на стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, а оцінці під час ухвалення судом остаточного рішення (вироку).

З огляду на наведене та зважаючи на встановлені Колегією суддів підстав для внесення подання до Одеського апеляційного суду про передачу обвинувального акту до іншого місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, означені клопотання захисника визнаються передчасними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням встановлених в суді обставин, Колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для направлення до Одеського апеляційної суду подання про передачу обвинувального акту і доданих до нього матеріалів провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, до іншого місцевого суду за місцем закінчення досудового розслідування, а також про те, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої підлягає задоволенню, із залишенням без задоволення клопотання захисника про забезпечення особистої участі обвинуваченої з її етапуванням з місця утримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з їх передчасністю.

Керуючись ст.ст.32, 34, 176-178, 183, 193, 314-315, 331, 369-372, ч.2 ст.376, 412, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 14.03.2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Внести до Одеського апеляційного суду подання про направлення обвинувального акту від 22.11.2024 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0002446, внесеного до ЄРДР 07.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, для вирішення питання щодо звернення з відповідним поданням до Верховного Суду про передачу обвинувального акту до іншого місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про забезпечення особистої участі обвинуваченої ОСОБА_7 з етапуванням її з місця утримання під вартою з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», та про повернення обвинувального акту прокурору - залишити без задоволення, у зв`язку з їх передчасністю.

Копії ухвали направити начальникові ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» для вручення під розписку обвинуваченій ОСОБА_7 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3