Справа №212/3061/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 15.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Велика Олександрівка, Херсонської область, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,

встановив:

з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, а також 06 лютого 2024 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564-IX, за яким воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб з 05:30 годин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, до 13 травня 2024 року, які діяли на час вчинення вказаного нижче діяння, у період якого ОСОБА_3 , вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 29.02.2024 о 16:00 годині, ОСОБА_3 , проходив повз магазин «Національний», розташованого неподалік зупинки громадського транспорту «173 квартал», де побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_6 , який був в стані алкогольного сп`яніння та не втримавши рівновагу впав на землю, внаслідок чого у останнього із лівої кишені одягненої на ньому куртки, на землю випав мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна належного потерпілому ОСОБА_6 .

Того ж дня, о 16:05 години, ОСОБА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , якому допоміг піднятись на ноги та посадив на лавку, розташовану біля вказаної зупинки громадського транспорту, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підняв із землі, тим самим таємно викрав мобільний телефон марки «OppoA18», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1074 від 19.03.2024 становить 4915 гривень 52 копійки.

Після чого, ОСОБА_3 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4915 гривень 52 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, зазначив, що при викладених у обвинувальному акті обставинах викрав мобільний телефон потерпілого, який в подальшому заклав у ломбард, отримані кошти використав на власний розсуд. Просив суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Крім того, Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року, яка набрала законної сили 19 листопада 2024 року ОСОБА_3 звільнений від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи сукупність обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин, обсяг обвинувачення та особу винного, як суб`єкта злочину, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, визнав вину у повному обсязі, матеріальна шкода завдана потерпілому відшкодована у повному обсязі, на обліках лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, проте на мінімальний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22-00 години до 06-00 години без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не відлучатися без дозволу суду, за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 21 березня 2024 року по 11 грудня 2024 року.

Речові докази: мобільний телефон, марки «Oppo A18» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити у розпорядження власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 11.12.2024 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1