Справа № 464/7767/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/827/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

слідчий СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, за невстановлених досудовим слідством обставин, проте не пізніше 08 жовтня 2024 року, керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, (1-феніл 2 - піролідин-1-іл-пентан-1 - он), обіг якої заборонено, масою не менше 0,5268 грам, яку незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим слідством точний час, проте, не пізніше 08 жовтня 2024 року, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, перебуваючи у туалеті приміщення «Файна мийка», що за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 1А, незаконно збув її, шляхом розміщення сховки (закладки), помістивши за кришку батареї обігріву.

Надалі, ОСОБА_6 08 жовтня 2024 року о 14:52 год., перебуваючи поряд із магазином «АТБ», що за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 49А, на автомобілі марки «Renault» моделі «Megane» із р.н. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними, особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), грошові кошти в сумі 500 гривень за раніше залишену ним у приміщенні автомийки психотропну речовину PVP та повідомив про її місцезнаходження.

Надалі, 08 жовтня 2024 року особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , попередньо придбаний ним у ОСОБА_6 за 500 грн. та відшуканий у туалеті приміщення «Файна мийка», що за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 1А, сховок (закладку) із паперовим згортком, всередині якого також знаходився зіп-пакет із вмістом речовини білого кольору, в якій, згідно висновку експерта, виявлено PVP (1-феніл 2 - піролідин-1-іл-пентан-1 - он), яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в кількості 0,5268 грам, добровільно видав працівникам поліції.

Окрім цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , за невстановлених досудовим слідством обставин, не пізніше 22 листопада 2024 року, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу метадон, яку зберігав з метою збуту та незаконно збув шляхом пересилання через поштові оператори України за наступних обставин.

З метою реалізації спільного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , за допомогою медичного шприца або іншого пристосованого ними для цієї мети пристрою, помістили незаконно придбаний ними раніше наркотичний засіб метадон всередину круасана торгової марки «булочка здоба», яку поклали в поліетиленовий пакет разом з іншими продуктами харчування.

Надалі, ОСОБА_6 , 22 листопада 2024 року о 02 год. 20 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел на незаконний збут, шляхом пересилання наркотичного засобу метадон, перебуваючи на вул. Бальзака, 8, у м. Львові, шляхом створення поштового відправлення № 5192 від імені особи із вигаданими ними анкетними даними « ОСОБА_12 », використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 , через поштомат №26750 ТОВ «Нова Пошта», незаконно збули невстановленій особі із вказаними ними анкетними даними « ОСОБА_13 » з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , шляхом пересилання згаданого поштового відправлення з круасаном торгової марки «булочка здоба», всередині якого у прихованому вигляді знаходилася речовина світло-коричневого кольору, а саме метадон, обіг якого обмежено, масою не менше 0,5548 грам, у поштове відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», що на вул. Городищенській, 96 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шістдесят днів, а саме до 07 год. 05 хв. 5 травня 2025 року.

Визначено ОСОБА_6 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У випадку внесення застави, покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, процесуальних прокурорів, слідчого судді та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Також він просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 7 березня 2025 року, оскільки він перебував на лікуванні, у зв`язку із чим направив апеляційну скаргу з пропуском строку.

Також, просить розгляд справи проводити без його участі та участі ОСОБА_6 .

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувану ухвалу він вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Наголошує, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а ризики на які покликався прокурор в судовому засіданні нічим не підтверджені.

Звертає увагу, що клопотанням не обґрунтовано неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Зазначає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

У судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явився, учасники процесу не заперечували проти розгляду справи у його відсутності. З урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що неявка апелянта не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Стосовно строку на апеляційне оскарження то з урахуванням того, що адвокат ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 10 березня 2025 року по 17 березня 2025, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного на підтримку аргументів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що СВ ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000710 від 14 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 08 жовтня 2024 року, керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, (1-феніл 2 - піролідин-1-іл-пентан-1 - он), обіг якої заборонено, масою не менше 0,5268 грам, яку незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим слідством точний час, проте, не пізніше 08 жовтня 2024 року, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, перебуваючи у туалеті приміщення «Файна мийка», що за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 1А, незаконно збув її, шляхом розміщення сховки (закладки), помістивши за кришку батареї обігріву.

Надалі, ОСОБА_6 08 жовтня 2024 року о 14:52 год., перебуваючи поряд із магазином «АТБ», що за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 49А, на автомобілі марки «Renault» моделі «Megane» із р.н. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними, особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), грошові кошти в сумі 500 гривень за раніше залишену ним у приміщенні автомийки психотропну речовину PVP та повідомив про її місцезнаходження.

Надалі, 08 жовтня 2024 року особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , попередньо придбаний ним у ОСОБА_6 за 500 грн. та відшуканий у туалеті приміщення «Файна мийка», що за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 1А, сховок (закладку) із паперовим згортком, всередині якого також знаходився зіп-пакет із вмістом речовини білого кольору, в якій, згідно висновку експерта, виявлено PVP (1-феніл 2 - піролідин-1-іл-пентан-1 - он), яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в кількості 0,5268 грам, добровільно видав працівникам поліції.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , за невстановлених досудовим слідством обставин, не пізніше 22 листопада 2024 року, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу метадон, яку зберігав з метою збуту та незаконно збув шляхом пересилання через поштові оператори України за наступних обставин.

З метою реалізації спільного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , за допомогою медичного шприца або іншого пристосованого ними для цієї мети пристрою, помістили незаконно придбаний ними раніше наркотичний засіб метадон всередину круасана торгової марки «булочка здоба», яку поклали в поліетиленовий пакет разом з іншими продуктами харчування.

Надалі, ОСОБА_6 22 листопада 2024 року о 02 год. 20 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел на незаконний збут, шляхом пересилання наркотичного засобу метадон, перебуваючи на вул. Бальзака, 8, у м. Львові, шляхом створення поштового відправлення № 5192 від імені особи із вигаданими ними анкетними даними « ОСОБА_12 », використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 , через поштомат №26750 ТОВ «Нова Пошта», незаконно збули невстановленій особі із вказаними ними анкетними даними « ОСОБА_13 » з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , шляхом пересилання згаданого поштового відправлення з круасаном торгової марки «булочка здоба», всередині якого у прихованому вигляді знаходилася речовина світло-коричневого кольору, а саме метадон, обіг якого обмежено, масою не менше 0,5548 грам, у поштове відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», що на вул. Городищенській, 96, в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області.

07 березня 2025 року о 07 год. 05 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому в порядку ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

7 березня 2025 року слідчий СВ ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

7 березня 2025 року клопотання слідчого задоволено слідчим суддею Сихівського районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, дослідив усі обставини справи та прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідивши фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Сихівського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який належать до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному він може: вчинити інші кримінальні правопорушення, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Твердження апелянта, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, колегія суддів розцінює критично.

Статтею 184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Колегією суддів встановлено, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає зазначеним вимогам закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його сім`ї, особу підозрюваного, який раніше не судимий, а також те, що він самостійно прибув до правоохоронних органів з приводу самовільного залишення військової частини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Сихівського районного суд м. Львова від 7 березня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суд м. Львова від 7 березня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4