ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000704 внесеного до ЄРДР 27.09.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Авдіївка, Донецької області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , раніше судимий,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000704 від 27.09.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2024 № 271 солдата ОСОБА_7 , НОМЕР_3 , військовослужбовця за контрактом, який прибув із військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 № 145-РС на посаду стрільця 1 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 100915А, шпк "солдат".

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2024 № 271 солдата ОСОБА_4 , НОМЕР_6 , військовослужбовця за контрактом, який прибув із військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 26.08.2024 N? 145-РС на посаду стрільця- санітара 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу

5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 100915A/658, шпк "солдат".

Солдат ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцями, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язані свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, ініціативними і дисциплінованими, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності, й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за їхньою поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_4 будучи раніше судимими, вчинили нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 00:30 год. разом із ОСОБА_4 , проходячи біля проїжджої частини дороги, яка веде до двору буд. АДРЕСА_3 , помітили припаркований там автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак « НОМЕР_7 » у кузові червоного кольору, належний ОСОБА_8 .

У подальшому у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, для чого вони вступили між собою у попередню змову.

Далі вказані особи, реалізовуючи змову, діючи спільно, опираючись на дії один одного, почали виконувати узгоджений злочинний план.

Підійшовши до зазначеного автомобіля, ОСОБА_4 почав спостерігати за тим, щоб ніхто не помітив злочинні дії ОСОБА_7 , а останній, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, його наслідків, та бажаючи їх настання, за допомогою сили відчинив задні праві двері зазначеного автомобіля та просунувши руку до салону, відчинив водійські двері.

У подальшому ОСОБА_7 , сівши за кермо на водійське сидіння автомобіля, шляхом розкомплектування підрульової панелі замкнув дроти запалення, привівши у дію двигун внутрішнього згоряння.

Після цього ОСОБА_4 також сів до салону автомобіля та вони вдвох покинули місце вчинення злочину, заволодівши автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_7 , завдавши таким чином своїми незаконними діями ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

Таким чином, солдат ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно або за попередньою змовою групою осіб.

28 вересня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю міста Черняхів Житомирської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , громадянину України, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 раніше судимому 02.03.2023 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 24.05.2024 року звільнений умовно-достроковим на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Авдіївка Донецької області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_4 . раніше судимому 24.12.2012 Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, 75, 76, 104 КК України до 2 років з випробувальним терміном 2 роки, 01.04.2014 вироком Ясинуватського міськрайсуду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 24.12.2020 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі, 12.06.2024 звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби, повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви від 27.09.2024;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.09.2024;

протоколами оглядів від 27.09.2024;

протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення від 28.09.2024;

протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 28.09.2024;

постановами про визнання речовими доказами від 28.09.2024;

висновками експертів № СЕ-19/102-24/19544-Д від 28.09.2024; № 2998/24-21 від 15.11.2024;

протоколами оглядів документів від 28.09.2024;

повідомленнями про підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Здійснення вказаних процесуальних та слідчих дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 згідно з ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом;

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу відсутні, тому що він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, інкримінованого ОСОБА_4 за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від пяти до вісьми років з конфіскацією майна або без такої.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ризиків визначених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 раніше судимий; 24.12.2012 Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, 75, 76, 104 КК України до 2 років з випробувальним терміном 2 роки; 01.04.2014 вироком Ясинуватського міськрайсуду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 24.12.2020 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі, 12.06.2024 звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби та під час умовно-дострокового звільнення вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення покарання якого передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, перебуваючи поза межами ізоляції ОСОБА_7 може продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а також враховуючи те, що останній усвідомлюючи можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому наявні вищевказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, перебуваючи поза межами ізоляції від суспільства ОСОБА_4 може чинити незаконний влив на свідків у даному кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт як і застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на свідків чи інших осіб, тощо.

На даний час, у вказаному кримінальному провадженні проведено більшість необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, однак закінчити досудове розслідування в передбачений двох місячний строк, а саме до 14.05.2024, не представляється можливим, оскільки необхідно отримати ще ряд доказів, які можуть бути використані у подальшому під час судового розгляду, та перевірити вже отримані докази.

Зокрема, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести наступні процесуальні дії, що потребують додаткового часу:

На даний час, у вказаному кримінальному провадженні проведено більшість необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, однак закінчити досудове розслідування в передбачений двох місячний строк, а саме до 28.11.2024, не представляється можливим, оскільки необхідно отримати ще ряд доказів, які можуть бути використані у подальшому під час судового розгляду, та перевірити вже отримані докази.

Зокрема, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести наступні процесуальні дії, що потребують додаткового часу:

додатково допитати свідка ОСОБА_12 ;

провести впізнання за фотознімками ОСОБА_13 та ОСОБА_4 із свідком ОСОБА_12 .

додатково допитати свідка ОСОБА_11 ;

провести впізнання за фотознімками ОСОБА_13 та ОСОБА_4 із свідком ОСОБА_11

отримати документи із військової частини НОМЕР_1 ;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, у зв`язку з великою завантаженістю через військові злочини, пов`язані зі зникненням безвісти військовослужбовців, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення.

У зв`язку з чим, постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000704 від 27.09.2024, до трьох місяців, тобто до 28.12.2024.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 скоєний без застосування насильства щодо життя та здоров`я особи відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, керуючись абзацом 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, виникає необхідність визначити розмір застави в межах 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах кримінального провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину міра покарання за який передбачена у виді позбавлення волі на строк до вісьми років із конфіскацією майна, або ж без нього, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та перешкоджання слідству, віку та стану здоров`я підозрюваного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184 КПК України, -

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки, що у своїй сукупності свідчить про те, що на даний час зберігаються ризики, які були попередньо встановлені та стали підставою для законного обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам.

В зв`язку із викладеним існує необхідність в продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених підстав, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, а також визначити раніше визначений розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше судимий, військовослужбовець.

Не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою закінчується 26.11.2024. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального продовжено до 28.12.2024.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначена ухвалою слідчого судді від 30.09.2024 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 34 (тридцять чотири) дні, тобто до 23 години 00 хвилин 28 грудня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді від 30.09.2024 (справа № 127/32354/24) залишити без змін у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 28 грудня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_14