Номер провадження: 11-сс/813/236/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2025 року про повернення скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_6 не долучив до матеріалів скарги докази на підтвердження того, що уповноваженою особою Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві було отримано його заяву про вчинення кримінального правопорушення від 03.10.2024 року. Отже, заявником не підтверджено свого процесуального статусу, як особи яка має право оскаржувати бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржена ухвала є необґрунтованою та постановлена з порушенням вимог КПК України.

На думку апелянта, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо повернення скарги, оскільки в матеріалах провадження є всі відомості, які свідчать про надсилання заяви про вчинення злочину від 03.10.2024 року та її отримання уповноваженою особою 10.10.2024 року, а також письмова відмова у внесені відомостей до ЄРДР від 14.10.2024 року.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Заявник ОСОБА_6 та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 подали заяви, в яких просили апеляційний розгляд проводити без їх участі.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваного судового рішення дає підстави стверджувати про те, що воно приписам вищевикладеної норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно з положеннями п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року про призначення нового розгляду (а.с.51-52 т.1), 02 січня 2025 року з Одеського апеляційного суду до Київського районного суду м. Одеси надійшли матеріали скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.10.2024 року(а.с.54 т.1).

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначила підставу для повернення такої скарги не підтвердження свого процесуального статусу (п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України).

Разом із тим, колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді передчасним з огляду на наступні обставини.

Всупереч твердженням слідчого судді, наявними у розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріалами провадження підтверджується той факт, що 03 жовтня 2024 року заявник ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення службовими особами Одеської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, саме до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві (а.с. 14-17).

При цьому, в ухвалі слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва від 16 жовтня 2024 року (а.с. 22-25 т. 1 ), встановлено існуванні повідомлення слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_8 за вх. №ЕП-9937 від 15.10.2024 за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_6 від 03.10.2024 (а.с. 24).

На підставі наведеного достовірно можна встановити, що ОСОБА_6 , в силу вимог ст. 60 КПК України, є заявником та має право, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на подання скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені обставини слідчий суддя залишив поза увагою, чим допустив неповноту судового розгляду.

Крім того, посилання слідчого судді, що до матеріалів скарги не додано документів щодо процесуального статусу ОСОБА_6 не може бути визнано підставою для повернення скарги, зважаючи на те, що кримінальним процесуальним законом не зобов`язано заявника надати слідчому судді копію документів, які підтверджують його процесуальний статус у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, положення ч. 1 ст. 412 КПК України наголошують на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги заявника, скасування ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначення судового розгляду скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженою особою Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 410, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 січня 2025 року про повернення скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженою особою Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4