11.03.2025
Справа № 331/1390/25
Провадження № 1-кс/331/468/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006204 від 13.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, сімейний стан одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби, розвідника номера обслуги 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006204 від 13.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 16 лютого 2024 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника номера обслуги 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду розвідника номера обслуги 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти вищевказаної військової частини, у військовому званні «сержант», достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та, маючи можливість належно їх виконувати, діючи умисно, в умовах воєнного стану, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, 19 лютого 2024 року самовільно залишив місце несення служби, в районі тимчасової дислокації підрозділу біля населеного пункту АДРЕСА_2 та не повернувся до місця несення служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Разом тим, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наслідки самовільного залишення місця служби, не вжив та не вживає жодних заходів щодо з`явлення на службу, до органу досудового розслідування, прокуратури, а отже його поведінка свідчить про його умисні дії, пов`язані з ухиленням (переховуванням) від зазначених органів, з метою уникнення притягнення до відповідальності, про причини своєї неявки, а також про законність відсутності на службі останній не повідомляє.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: протоколами допитами свідків, матеріалами проведеного службового розслідування, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з метою уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є необґрунтованими та не підтверджуються доказами. Лише тяжкість можливого призначення покарання, не може бути єдиною підставою для застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язку, має власну рожину, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, з`являється до слідчого за першим викликом, надає пояснення по суті підозри, тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника в заволодінні клопотання просив відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

У провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006204 від 13.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

07 березня 2025 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

10 березня 2025 року о 10 годині 00 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику - адвокату ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії матеріалів до нього.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Перевіривши доводи прокурора на предмет наявності ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливу тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходу, на даний час службу не проходить, у зв`язку з чим не має постійного та стабільного грошового забезпечення, тому наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування злочинним шляхом.

Разом з тим, доведений ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_4 самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

Проте, доводи щодо можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду є малоймовірними та необґрунтованими. Зокрема, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, жодних відомостей про звільнення з військової служби матеріали вказаного кримінального не містять. Окрім того, слідчим суддею враховано, що з огляду на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, відносно нього застосовується окремий порядок виїзду за межі України. Крім того, по даному кримінальному провадженню підозрюваний ОСОБА_4 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, і в призначене судове засідання для розгляду вказаного клопотання він з`явився добровільно без застосування заходів примусу.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За наявності існування двох очевидних ризиків, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З наведеного слідує, що не визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні є правом слідчого судді, а не обов`язком.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Проте, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має постійне місце проживання, яке збігається з місцем його реєстрації, має на утриманні неповнолітню дитину, а також враховуючи матеріальне становище військовослужбовця ОСОБА_4 , визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006204 від 13.08.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити в межах строку досудового розслідування, який обчислювати з 11 березня 2025 року з 14 години 50 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 07 травня 2025 року о 14 годині 50 хвилин.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, яку необхідно внести на р/р № UA0001205, Отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, Призначення платежу: вид платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження № 1-кс/331/468/2025, номер справи 331/1390/25 від 11.03.2025 року, Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, або суду;

- не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1