УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000787 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділенням ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000787, внесеному до ЄРДР 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2024 року до ЧЧ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, надійшла заява гр. ОСОБА_5 про те, що 12.12.2024 року приблизно об 13:20 год. малознайома особа на ім?я ОСОБА_6 , знаходячись за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , схопивши ніж, направив його в бік потерпілої, погрожуючі останній вбивством, що вона сприйняла реально як погрозу своєму життю.

У ході досудового розслідування 12.12.2024 року у період часу з 15.00 год. до 16.00 год. був проведений огляд місця події огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Трояндова, 58, під час якого у приміщенні кухні у раковині був вилучений металевий кухонний ніж срібного кольору, яким, зі слів потерпілої, їй погрожував вбивством малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 .

З метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадження, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Т.в.о. старшого слідчого ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 долучила до клопотання заяву про розгляд клопотання без її участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучений предмет відповідає критеріям речових доказів, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може бути засобом для вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном. В свою чергу, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його приховування, що призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000787 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на кухонний металевий ніж срібного кольору, вилучений 12.12.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул. Трояндова, 58.

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1