УХВАЛА

17.12.2024 Справа №607/25920/24 Провадження №1-кп/607/2218/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду у м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2024 за № 0002116, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

03.12.2024 в провадження суду надійшов обвинувальний акт із додатками у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.

Заперечив проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту та скарги на незаконні дії слідчих щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002116.

Називає позицію сторони захисту, викладену у вказаних клопотанні та скарзі, «правовим пуризмом». Вважає, що в обвинувальному акті (с. 4) міститься формулювання обвинувачення, а постановою прокурора від 07.03.2024 дійсно об`єднано в одне кримінальне провадження в т.ч. і кримінальне провадження № 0000110, незважаючи на те, що в резолютивній частині цієї постанови відсутня згадка про це кримінальне провадження, тобто має місце помилка.

Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві, оскільки він не відповідає вимогам КПК України (далі Клопотання).

Узагальнено мотиви Клопотання зводяться до того, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не викладено формулювання обвинувачення, натомість зазначено відомості, які не передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України (дані про рух кримінального провадження, слідчих та прокурорів та ін).

Захисник вважає, що такий зміст обвинувального акту не дає змоги зрозуміти, що саме є викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , які прокурор вважає встановленими, та формулюванням інкримінованого останньому обвинувачення та чи є таке взагалі в обвинувальному акті. У випадку призначення судом судового розгляду, всупереч цим недолікам обвинувального акту, буде порушено наведені вимоги КПК України, правову позицію Верховного Суду України, що у постанові від 24.11.2016, практику Європейського Суду з прав людини, відображену зокрема у справах: «Камасінскі проти Австрії», «Абрамян проти Росії», «Ващенко проти України» (у яких вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, щодо якої порушено кримінальну справу; деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи; надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду), і як наслідок право на захист ОСОБА_6 .

Також подав скаргу на незаконні дії слідчих щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002116 у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України (далі Скарга).

Скарга аргументована тим, що, як зазначено в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування щодо ОСОБА_6 розпочато 07.03.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно із відкритими стороні захисту матеріалів досудового розслідування (копії захисник долучив до Скарги), внаслідок проведеного в рамках кримінального провадження № 0000646 від 10.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 обшуку, виявлено предмети, схожі на боєприпаси. За цим фактом 07.03.2024 у СУ ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110. Також 07.03.2024 було визначено слідчу групу, якій доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110, до якої увійшли старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 (старший групи) та заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , а також визначено прокурора у цьому кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

07.03.2024 прокурор ОСОБА_9 об`єднала в одне провадження (№ 0000646) матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№: 0000646, 0000111, 0000112. Натомість матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000110 не об`єднувалось із вказаними вище.

Тому, вважає захисник, досудове розслідування у такому кримінальному провадженні мала здійснювати група слідчих в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Однак досудове розслідування щодо ОСОБА_6 проведено та закінчено слідчою групою з числа слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Захисник пояснює це направленням випадково прокурором ОСОБА_9 матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 00000110 до СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області разом із кримінальним провадженням № 0000646, у якому в порушення ч. 5 ст. 36 КПК України прийняла рішення про зміну органу досудового розслідування під виглядом зміни територіальної підслідності.

Будь-яких процесуальних рішень, які б свідчили про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 доручено іншому органу досудового розслідування, ніж СУ ГУНП в Тернопільській області, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не відкривалось, відсутні такі і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування. Тому здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 слідчою групою з числа слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, як про це зазначено в обвинувальному акті, є очевидно незаконним.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію колеги.

Обвинувачений згідний із захисниками.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши обвинувальний акт з додатками, матеріали Скарги та Клопотання, дійшов до висновку про призначення судового розгляду кримінального провадження № 0002116 від 03.09.2024 з огляду на таке:

кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1, або ч. 2 ст. 284 КПК України, не вбачається.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення немає.

Відповідно, Клопотання захисника, слід залишити без задоволення.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з такого:

єдиною підставою, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002116 від 03.09.2024 цим вимогам ст. 291 КПК України відповідає.

Зокрема, в ньому дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт (а. 2-4) містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (тобто умисел, час, місце, дії щодо вогнепальної зброї та бойових припасів, та інші елементи, що складають об`єктивну та суб`єктивну частину складу інкримінованого ОСОБА_6 злочину), та правову кваліфікацію кримінального правопорушення ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд погоджується із доводами прокурора про те, що в обвинувальному акті міститься формулювання обвинувачення. Це абзац після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення (а. 4), у кому зазначено про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до правових висновків викладених в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року (№5-328кс16) в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Виходячи з цього, такий виклад тексту диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України, інкримінованої ОСОБА_6 , як зазначено вище, в обвинувальному акті зроблено.

Щодо поданої Скарги суд зазначає таке:

нормами КПК України не врегульовано питання вирішення у підготовчому судовому провадженні скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування/прокурора щодо здійснення досудового розслідування.

Лише ч.ч. 2, 3 ст. 303 КПК України передбачають, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора (тобто не передбачених у ч. 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Скарга захисника ОСОБА_5 належить до скарг, передбачених ч. 2 ст. 303 КПК України, тобто є такою, що може бути розглянута під час підготовчого судового засідання.

Однак ст.ст. 314-316 КПК України не містить серед переліку рішень, які може прийняти суд за результатами підготовчого судового провадження, рішення щодо вказаних вище скарг.

Тому суд дотримується позиції про правильність подання стороною захисту саме під час підготовчого судового провадження Скарги як повідомлення нею про наявність зі сторони органу досудового розслідування чи прокурора порушень вимог закону при здійсненні досудового розслідування, оскільки це передбачено ч. 2 ст. 303 КПК України.

Суд вважає, що питання, порушенні у Скарзі, тобто провадження досудового розслідування слідчими, котрі не уповноважені на це, лежать у площині оцінки доказів, в даному випадку їх допустимості (чи зібрані вони належним суб`єктом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Тобто лише під час наступної стадії судового провадження судового розгляду.

Таким чином, суд вважає за необхідне у підготовчому судовому провадженні відмовити у задоволенні Скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

постановив:

призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0002116 від 03.09.2024 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у відкритому судовому засіданні о 11:00 23.12.2024 у залі суду.

Викликати в судове засідання прокурора, захисників та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору, а також скарги на незаконні дії слідчих щодо здійснення досудового розслідування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1