Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/19207/24

Провадження № 11-сс/4815/401/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000673,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року частково задоволено клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 16 січня 2025 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК.

В обґрунтування цих вимог зазначив, що наведені в клопотанні ризики є не обґрунтованими, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не відмовляється від дачі показань, вину у скоєному злочину визнає частково, за місцем проживання характеризується позитивно, жодного разу не ухилявся від явки до слідчого, прокурора чи слідчого судді, в межах даного кримінального провадження жодна особа не зверталась із заявою щодо чинення на неї тиску з боку підозрюваного, що свідчить про належну процесуальну поведінку підозрюваного, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, що зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.3 статті 199 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК, повинне містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 16.12.2024

Постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 від 09 грудня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 16 січня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування до підозрюваного саме цього виду запобіжного заходу, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

На даний час існує цілком обгрунтований ризик що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене безальтернативна міра покарання нас строк від 5 до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років може з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, оскільки на даний час триває досудове розслідування, та вживаються заходи для встановлення свідків та інших обставин злочину, в разі обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, підозрюваний зможе впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні шляхом тиску, умовлянь, або будь-яким іншим чином, з метою схиляння до дачі вигідних для нього показань.

Колегією суддів взято до уваги що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в день вчинення інкримінованого йому злочину 05.10.2024 працівниками УПП в Рівненській області складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння), а 22.08.2024 ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та в його діях вбачається ознаки вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 407, 408 КК, що в своїй сукупності свідчить про високий ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність вказаних обставин та тяжкість ймовірного покарання за вчинення злочинів, у якому підозрюється ОСОБА_4 , є всі підстави стверджувати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою, так і про допущення при розгляді даного клопотання процесуальних порушень, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Так, ч.4 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тобто застава повинна бути обрана в такому розмірі, аби забезпечити попередження можливої протиправної поведінки підозрюваного або перешкодити її виникненню та запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК, під загрозою застосування фінансових санкцій. Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» від 08 січня 2009 року, сума застави має бути такою, аби забезпечити стримуючий ефект цього заходу.

Що стосується визначеної розміру застави, то судом першої інстанції правомірно, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який неодноразово судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, визначений розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати дотримання ним належної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3