ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3550/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати Дарницьке управління поліції ГУНП у місті Києві невідкладно внести відомості про вчинення кримінального проступку, які мають ознаки складу злочину передбаченого 397 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви про вчинення кримінального проступка та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, скаржник посилається на те, що 21 грудня 2024 року об 7-14 год він надіслав електронний лист на офіційну електронну пошту Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві із заявою про кримінальний проступок, підписану КЕП відповідно до діючого законодавства, у якій навів беззаперечні факти вчинення кримінального проступка уповноваженою особою - директором української міжбанківської Асоціації членів платіжних систем «ЄМА» ОСОБА_4 , однак станом на дату подання скарги відповідні відомості за заявою не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань він не одержав.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23 грудня 2024 року скаргу було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Розгляд скарги призначено на 26 грудня 2024 року.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Слідчий у судове засідання також не прибув, про розгляд скарги повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов висновку про відмову в її задоволення, з урахуванням таких правових підстав.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів слідує, що 21 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві із заявою про вчинення кримінального проступку уповноваженою особою - директором української міжбанківської Асоціації членів платіжних систем «ЄМА» ОСОБА_4 , а саме ненадання ним відповіді на адвокатський запит, надісланий 15 грудня 2024 року на офіційну електронну адресу української міжбанківської Асоціації членів платіжних систем «ЄМА», чим вчинено перешкоди до здійснення правомірної діяльності адвоката, тобто кримінальне правопорушення, передбачене статтею 397 КК України.

Однак такі відомості , як зазначив скаржник, до ЄРДР внесені не були.

Наразі відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені, отже, слідчий суддя висновує, що скаргу подано особою, яка має право подавати таку скаргу у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення. Тобто таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18), згідно з якою слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

На переконання слідчого судді, подана заява не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як свідчать додані до скарги документи, 15 грудня 2024 року (неділя) о 22:21 год перший заступник керівника управління групи адвокатів по роботі з банківським сектором ОСОБА_5 надіслав директору української міжбанківської Асоціації членів платіжних систем «ЄМА» ОСОБА_4 адвокатський запит адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу ІІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, документи реєструються лише один раз (вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня (якщо документ надійшов у неробочий час).

За загальними правила обчислення строків, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо ж останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, беручи до уваги, що адвокатський запит отримано Українською міжбанківською Асоціацією членів платіжних систем «ЄМА» 16 грудня 2024 року, тобто у перший робочий день за днем надіслання запиту, п`ятиденний строк на надання відповіді на цей запит розпочався з наступного дня та з огляду на наведені вище правила обчислення строків спливав 23 грудня 2024 року (понеділок).

Натомість 21 грудня 2024 року о 07:14 год, тобто до закінчення строку надання відповіді на адвокатський запит, ОСОБА_3 звернувся до Дарницького УП ГУНП у місті Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а 23 грудня 2024 року ОСОБА_3 звернувся із вказаною скаргою до слідчого судді.

Частина 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Отже, доводи, викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, є явно необґрунтованими і не заснованими на фактичних даних.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною п`ятою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, оскільки викладене скаржником на дату його звернення із заявою не містило відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб Дарницького УП ГУНП у місті Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволення скарги.

Керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1