УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/709/25

Провадження №1-кс/712/435/25

21 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2024 року за № 0000112 про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 18.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що майор поліції ОСОБА_5 наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 187 о/с від 23.06.2023 призначений на посаду начальника сектору протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи вказану посаду, маючи спеціальне звання майора поліції, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII поліцейські є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 цього Закону поліцейським забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника сектору протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції України, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, будучи зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття службовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідного рішення, за таких обставин.

У вересня 2024 року ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , який працював у таксі та періодично підвозив ОСОБА_5 .

09.12.2024 ОСОБА_6 виявив, в каналі «Ухилянти Черкащини» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), доступ до якого здійснюється за допомогою програми-месенджеру «Telegram» свої персональні дані, а саме ПІБ, дату народження, колишню адресу проживання та свій номер телефону.

Враховуючи, що невідомі особи розмістили його особисті дані у вказаному каналі, він звернувся до ОСОБА_5 , який є працівником поліції з питанням про законність дій щодо оприлюднення його персональних даних та можливості встановлення та притягнення до відповідальності осіб які це зробили. Окрім цього ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_5 як правильно оформити документи щодо відстрочки від призову на військову службу, оскільки він має законні підстави для цього, так як наглядає за батьками, які є інвалідами ІІ групи.

Отримавши вказані відомості, ОСОБА_5 користуючись можливістю доступу до Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановив, що у вказаній системі наявні відомості щодо розшуку ОСОБА_6 , як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації. Після чого у ОСОБА_5 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , у зв`язку із чим він висунув останньому пропозицію, відповідно до якої той повинен передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 доларів США.

У свою чергу ОСОБА_5 , використовуючи свої особисті відносини з працівниками одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП) Черкаської області, буде здійснювати вплив на прийняття рішення вказаними службовими особами щодо виключення ОСОБА_6 з числа осіб які підлягають розшуку, як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації, що тягне виключення вказаних відомостей з Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». При цьому ОСОБА_5 мав реальний намір та можливість здійснювати такий вплив.

Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив, що у разі не сплати йому грошових коштів працівники ТЦК та СП в будь-якому разі знайдуть ОСОБА_7 та здійснять його призов на військову службу, навіть за наявності законних підстав для відстрочки.

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи що ОСОБА_5 обіймає керівну посаду в правоохоронних органах, має сталі зв`язки серед працівників ТЦК та СП, а тому має можливість забезпечити здійснення призову ОСОБА_7 на військову службу, навіть за наявності підстав для відстрочки, змушений був погодитися на пропозицію ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_5 реалізуючи умови домовленостей, звернувся до на даний час не встановлених службових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого останні на прохання ОСОБА_5 прийняли рішення про виключення ОСОБА_6 з числа осіб які підлягають розшуку, як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації, що в подальшому потягло виключення вказаних відомостей з Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Після чого, ОСОБА_5 30.12.2024 близько 15 години, перебуваючи на парковці поблизу КП «Спортивний комплекс «Будівельник» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США за вплив на прийняття рішення на даний час не встановленими службовими особами одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виключення ОСОБА_6 з числа осіб які підлягають розшуку як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації.

05.01.2025 ОСОБА_6 отримав повістку від працівників ТЦК та СП, відповідно до якої йому 07.01.2025 необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних.

Ураховуючи сплату ОСОБА_5 неправомірної вигоди за забезпечення виключення ОСОБА_6 з числа осіб які підлягають розшуку, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про отримання повістки. Після чого ОСОБА_5 підтвердив свої протиправні зобов`язання перед ОСОБА_6 та звернувся до, на даний час не встановлених службових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 , з проханням перевірити, чи включений ОСОБА_6 до числа осіб які підлягають розшуку як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації та виключити його з числа таких осіб, якщо це підтвердиться. В ході спілкування вказані особи, повідомили ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 на даний час, не включений до числа таких осіб та у разі наявності підстав для його розшуку, вказані особи будуть вживати заходів для відтермінування початку його розшуку.

Після чого, ОСОБА_5 18.01.2025 близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи на парковці поблизу КП «Спортивний комплекс «Будівельник» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США за вплив на прийняття рішення на даний час не встановленими службовими особами одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відтермінування включення ОСОБА_6 до числа осіб які підлягають розшуку як особи яка ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації.

19.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину від 18.12.2024; протоколами допитів свідка ОСОБА_6 від 20.12.2024 та 18.01.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 18.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.01.2025; протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів від 30.12.2024 та 18.01.2025; протоколами роз`яснення особі, залученої до конфіденційного співробітництва, її прав та обов`язків від 30.12.2024 та 18.01.2025; протоколами попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 30.12.2024 та 18.01.2025; протоколами огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 30.12.2024 та 18.01.2025;

протоколами вилучення у особи, спеціального технічного засобу від 30.12.2024 та 18.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Крім того, на даний час вживаються заходи щодо розсекречування та приєднання до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження матеріалів проведених відносно ОСОБА_5 негласних слідчих (розшукових) дій, які сторона обвинувачення має намір використовувати в якості доказів винуватості останнього.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення ним злочину є достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

На даний час є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на посаді: Використовуючи свої зв`язки з працівниками ТЦК та СП, може знищити, спотворити або сховати документи та докази, які підтверджують його протиправну, корупційну діяльність, а саме документи та відомості наявні в інформаційних системах щодо розшуку ОСОБА_6 , як особи, яка ухиляється від призову на військову службу за мобілізацією. Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 тривалий час працює в органах Національної поліції у тому числі на керівній посаді, має сталі зв`язки серед працівників Національної поліції та інших правоохоронних органів Черкаської області, обізнаний з методами та способами здійснення оперативно-розшукової діяльності та досудового розслідування, може використати свій авторитет та надані йому службові повноваження та професійні знання для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Таким чином, є достатні підстави для відсторонення ОСОБА_5 від посади з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, займаючи посаду начальника сектору протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області, дії ОСОБА_5 в очах громадськості дискредитую діяльність правоохоронних органів в цілому, підривають авторитет та довіру до працівників правоохоронних органів, що сприяє формуванню негативної суспільної думки щодо діяльності правоохоронних органів України та усієї гілки виконавчої влади України, що у свою чергу підриває авторитет держави, з метою запобігання його протиправним діям щодо перешкоджання провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний та захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання. Вказали, що ща місцем роботи підозрюваного відсторонили від роботи у зв`язку із службовим розслідуванням.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади (п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положення глави 10 КПК України (заходи забезпечення кримінального провадження і підстави для їх застосування - ст. ст. 131, 132 КПК України) по відношенню до положень глави 14 КПК України (відсторонення від посади - ст.ст. 154-158 КПК України) виступають як загальні по відношенню до спеціальних, тому дотримання вимог ст. 132 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади є обов`язковим.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Положенням ч. 2 ст. 157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Приймаючи рішення про відсторонення особи від посади, слідчий суддя має виходити з вимог ст. 157 КПК України, а саме: доведеність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, доведені ці обставини мають бути ініціатором клопотання, тобто органом досудового розслідування.

Встановлено, що органом досудового розслідування 18 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду начальник сектору протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області.

На даній стадії провадження органом досудового розслідування доведено переконливість того, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою, що підтверджується дослідженими слідчим суддею матеріалами клопотання.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Суд вважає обґрунтованими доводи щодо існування ризиків знищення речових доказів, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, що саме по собі може бути підставою та мотивом знищення речових доказів, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, з метою знищувати або спотворювати речові докази у кримінальному провадженні з намірами ввести слідство в оману для ухилення від відповідальності.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи дотримання права кожної фізичної особи на конституційне право особи на працю та отримання доходів, слідчий суддя зважає на те, що застосування відсторонення від посади у даному кримінальному провадженні становить втручання у право на працю, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності в період воєнного стану.

Строк відсторонення від посади слід визначити у межах досудового розслідування, враховуючи, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 154-158, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Відсторонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника сектору протидії шахрайству управління карного розшуку ГУНП в Черкаській області на два місяці, але у межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 24 січня 2025 року