Справа № 308/930/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000804 від 21 листопада 2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Волевачі , Козелецького району, Чернігівської області, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у невстановлені органом досудового розслідування точний день, час та місці, але не пізніше осені 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що у неї відсутні жодні права на земельні ділянки колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького, розташованого на території Холмківської (раніше Сторожницької) сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та не будучи членом даного КСП, з корисливим мотивом, за заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 5000 гривень, домовилась з особою, досудове розслідування щодо діяння якої здійснюється в окремому кримінальному провадженні, про незаконне оформлення на неї права власності шляхом підроблення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться в межах нерозподілених земель вказаного КСП, з метою її подальшого відчуження.

Для реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_4 у невстановлені органом досудового розслідування точний день, час та місці, передала особі, досудове розслідування щодо діяння якої здійснюється в окремому кримінальному провадженні, засоби, необхідні для підроблення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, фотокопії власних персональних документів, а саме: паспорту на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданого Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області, та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_2 , шляхом надсилання їх в месенджері.

Використовуючи отримані від ОСОБА_4 персональні документи, особа, досудове розслідування відносно діяння якої здійснюється в окремому провадженні, внесла до бланку державного акту серії ІІІ-ЗК №021326, що видається Ужгородською районною адміністрацією Закарпатської області, завідомо недостовірні відомості щодо наявності у ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ужгородської райдержадміністрації від 08.08.2002 №276/5 у приватній власності земельної ділянки площею 1,3897 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована території Сторожницької сільської ради, після чого внесла до даного державного акту завідомо недостовірні відомості про реєстрацію акту в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №1667 та нанесла на державний акт завідомо недостовірні підписи голови райдержадміністрації ОСОБА_6 та інженера-землевпорядника ОСОБА_7 .

Продовжуючи злочинний умисел на підроблення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, особа, досудове розслідування відносно діяння якої здійснюється в окремому провадженні, у невстановлені органом досудового розслідування точний день, час та місці, надала за допомогою месенжера вказаний підроблений державний акт серії ІІІ-ЗК №021326 та особисті документи ОСОБА_4 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_8 для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На підставі отриманих документів ОСОБА_8 , не будучи обізнаним із протиправними намірами ОСОБА_4 та осіб, досудове розслідування відносно діяння яких здійснюється в окремому провадженні, та не усвідомлюючи, що наданий йому державний акт серії ІІІ-ЗК №021326 є підробленим, розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянки ОСОБА_4 , площею 1,3897 га, яка розташована за адресою: Сторожницька сільська рада, Ужгородський район, Закарпатська область, та відправив дану документацію із землеустрою разом з відповідною заявою та електронним документом в установленому законом порядку Державному кадастровому реєстраторові для державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

За результатами розгляду відповідної заяви ФОП ОСОБА_8 відділом №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 31.01.2024 відкрито поземельну книгу на земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер :10:017:0033, де визначено власником земельної ділянки ОСОБА_4 .

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 , 14.02.2024, перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він не являється власником земельної ділянки за кадастровим номером :10:017:0033, площею 1,3897 га, з корисливим мотивом, за заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 5000 гривень, з метою оформлення довіреності на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використала завідомо підроблений документ, а саме: державний акт серії ІІІ-ЗК №021326, що видається Ужгородською районною адміністрацією Закарпатської області, до якого внесено завідомо недостовірні відомості щодо наявності у ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ужгородської райдержадміністрації від 08.08.2002 №276/5 у приватній власності земельної ділянки площею 1,3897 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована території Сторожницької сільської ради.

За результатами проведеної нотаріальної дії приватним нотаріусом ОСОБА_9 посвідчено довіреність ОСОБА_4 , якою уповноважено ОСОБА_11 щодо представництва її інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних, недержавних підприємствах, установах, організацій незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності, в тому числі нотаріуса (нотаріальних конторах), у Держгеокадпстрі, Центрі ДЗК, центрі надання адміністративних послуг, у державних реєстраторів, у кадастрових реєстраторів, бюро технічної інвентаризації, установах банків тощо, як власника земельної ділянки, кадастровий номер :10:017:0033, площею 1,3897 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Сторожницька сільська рада.

Надалі, 18.04.2024 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв на підставі вищевказаної довіреності від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :10:017:0033, площею 1,3897 га, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Сторожницька сільська рада, за договором купівлі-продажу від 18.04.2024 зареєстрованому в реєстрі за №782 відчужено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

14.01.2025 року прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000804 від 21 листопада 2024 року за ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, з однієї сторони (далі прокурор), та обвинувачена у цьому кримінальному провадженні (далі обвинувачена) ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 468 470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використанні завідомо підробленого документа, cторони погоджуються з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень, їх правовою кваліфікацією за ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України та формулюванням обвинувачення.

Сторони дійшли згоди, про те, що враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема: під час досудового розслідування обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. За вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

При цьому сторони доходять висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та погоджуються про звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладання на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Тривалість іспитового строку та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України визначається виключно судом.

Сторони дійшли згоди, про те, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє обов`язок щодо співпраці з органом досудового розслідування у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні.

Згідно угоди, підписуючи її, сторони розуміли, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з вимогами ст. ст. 394 та 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання та з урахування активного сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування призначити мінімальний іспитовий строк обвинуваченій.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник у підготовчому судовому засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання та з урахування активного сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування призначити мінімальний іспитовий строк обвинуваченій.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченою, змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченій обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченою, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, обвинувачену в судовому засіданні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість останньої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів.

Таким чином, обвинувачена була вільна у реалізації процесуальних прав сторони захисту.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

За вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

В той же час за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, становлять сукупність кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини: щире каяття.

Обставини, що обтяжують її покарання, досудовим розслідуванням не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання за скоєння кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 серпня 2018 року у справі №183/163/14 вказав, що наступне системне тлумачення правових норм КПК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо можливо дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому має врахуватись не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст. 75, 76 КК України відповідає вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства.

Суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, згідно відміток в паспорті одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, вважає за можливе її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши їй покарання пов`язане з позбавленням волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів.

Суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченій термін іспитового строку один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати, речові докази, заходи забезпечення - відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.01.2025 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000804 від 21 листопада 2024 року за ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, з однієї сторони (далі прокурор), та обвинувачена у цьому кримінальному провадженні (далі обвинувачена) ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 468 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1