Справа №295/1497/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир скаргу адвоката ОСОБА_3 , який виступає в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся адвокат ОСОБА_3 , який виступає в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ДБР в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України. В обгрунтування скарги вказав, що ОСОБА_4 було призвано до Лав ЗСУ, де він проходив службу в в/ч НОМЕР_1 , пройшов відповідне навчання, та жодним чином не ухилявся від військової служби, не мав наміру переховуватися. 31 липня 2023 р. ОСОБА_4 отримав поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, його було доставлено до лікарні, де згодом йому надавалася медична допомога. З моменту отримання травми він, ОСОБА_4 , тривалий час знаходився на лікуванні в різних медичних закладах, де йому надавалася медична допомога, у тому числі військових госпіталях та інших лікарнях. В грудні 2023 р. він пройшов ВЛК, та був визнаний «обмежено придатним», а 22 лютого 2024 р. отримав статус інваліда ІІІ-ої групи, як травмоів, що отримана під час Захисту Батьківщини. Проте як виявилося згодом, що і 22 лютого 2024 р. його подано було до списків як особа, що самовільно залишила військову службу. Після того як ОСОБА_4 отримав статус інваліда ІІІ-ої групи він ще тривалий час продовжив лікуватися, а згодом звернувся в телефонному режимі до командування вказаної військової частини, з метою дізнатися місце дислокації військової частини, де він знаходився. 03 червня 2024 р. він особисто, прибув до м. Баранівка, де знаходиться військова частина, однак будь-яких, документів у нього ніхто не хотів брати, на його питання у чергового про місце знаходження командування, йому нічого не повідомляли, а тому він був змушений звернутися до поліції (вказаний факт зафіксовано в журналі ЄО). Після цього ОСОБА_4 звернувся із відповідною скаргою до Міністерства оборони України, однак жодної відповіді так і не надійшло.

Після цього ним, ОСОБА_5 як захисником, особисто було здійснено виїзд до ТУ ДБР м. Хмельницький (дислоційно розташований в м. Житомир), що по вул. Перемоги, 54 в м. Житомирі, та дійсно встановлено, що в провадженні ДБР знаходиться кримінальне провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України.

З даного приводу він, ОСОБА_5 тричі звертався до ДБР з клопотанням про те, що військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно не залишав військову частину, та просив викликати ОСОБА_4 на допит.

Згодом йому, ОСОБА_5 стало відомо, що працівниками поліції при перевірці у ОСОБА_4 документів було встановлено, що він, ОСОБА_4 знаходиться в базі «АРМОР» в ситемі розшук, як особа, що самовільно залишила військову частину, а тому згодом його, ОСОБА_4 було доставлено на початку жовтня 2024 р. до слідчого ДБР, куди прибув і він, ОСОБА_5 для допиту, де його, ОСОБА_4 було допитано в якості свідка, який розповів про всі вказані вище обставини, після чого ОСОБА_4 поїхав додому.

Станом на день звернення до суду зі скаргою, рішення по кримінальному провадженню № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України, що було розпочато за фактом самовільного залишення військової частини відсутнє, що унеможливлю повернення ОСОБА_4 до його військової частини, а також вже близько 5 разів працівники поліції при перевірці документів повідомляли про те, що він, ОСОБА_4 знаходиться в розшуку, після чого поліцейські, у присутності ОСОБА_4 , телефонували слідчому, який щось їм розповідав, після цього ОСОБА_4 відпускати, оскільки підстав для затримання його не має.

В кінці грудня 2024 р. ОСОБА_4 особисто, з власної ініціативи прибув до слідчого ДБР з метою встановлення його статусу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він ОСОБА_4 повернутися до військової частини не може, через відкрите кримінальне провадження, але і підозри йому ніхто не повідомляв, тим самим незрозумілим являється його статус, однак в той час він перебував на лікарняному, а тому за його, ОСОБА_5 рекомендацією він звернувся до поліції, яким повідомив даний факт. В подальшому, поліцейські доставили ОСОБА_4 до зонального відділу ВСП по Житомирській області, яким було роз`яснено ситуацію навколо ОСОБА_4 і після цього працівники ВСП відпустили ОСОБА_4 додому, оскільки законних підстав для його затримання в порядку ст. 208 КПК України не було.

До судового засідання ОСОБА_4 його представник не з`явилися. Адвокат ОСОБА_5 направив до суду заяву про розгляд скарги без його та ОСОБА_4 присутності. Наполягав на задоволені скарги.

Представники Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) про день та час слухання скарги були належним чином повідомлені. До суду не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України до суду не направили.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до правової позиції, викладеної в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р., зазначено, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що відповідні посадові особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) до суду не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України до суду не направили, суд обмежений в об`єктивному вирішенні скарги і тому керується лише доказами, направленими представником скаржника.

Встановлено, що адвокат ОСОБА_3 , громадянин ОСОБА_4 неодноразово зверталися до відповідних посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) у зв`язку з порушенням кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України. На підставі відповідних процесуальних документів ОСОБА_4 неодноразово самостійно з`являвся до військової частини, зонального відділу ВСП по Житомирській області, Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) але законного рішення щодо нього, ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України не було прийнято.

Слідчий суддя враховує, що вимоги скарги, заявлені для уникнення можливих, прогнозованих майбутніх порушень прав заявника або зобов`язання до вчинення дій, які залежать від подій у майбутньому, не можуть бути задоволені також, з огляду на те, що резолютивна частина судового рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку тієї чи іншої особи та зобов`язують її до вчинення певних дій у майбутньому.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який виступає в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, задовільнити.

Звернути увагу відповідних посадових осіб 2 слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому щодо прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК України в межах кримінального провадження № 0000933 від 14.03.2024 р. за ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виконано 14 лютого 2025 року.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_1