Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1643/25
Провадження № 1-кс/723/2637/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_6 погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України , одруженого, раніше не судимого , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 12.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України .

Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 , за попередньою змовою із невстановленою особою, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено, зокрема востаннє продовжено на 90 діб Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/20245, що затверджений Законом України за № 4220-IX від 15.01.2025 року, у зв`язку з чим, продовжують діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, сприяв в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за наступних обставин.

Діючи всупереч вимогам вказаного Закону, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, не пізніше 12.04.2025 року, вступив у попередню злочинну змову з невстановленою слідством особою.

Надалі невстановлена слідством особа, діючи за раніше розробленим злочинним планом, використовуючи мобільний додаток « WhatsApp » підшукала трьох особі віком від 18 до 60 років, щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон та які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,обумовивши з останніми порядок та умови організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, а також обумовивши, що вартість організації такого перетину, становитиме 4000 доларів США, для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та 4500 доларів США для ОСОБА_7 , частину з яких, в сумі 400 доларів США із кожного, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні були передати при зустрічі водію, який повинен був забезпечення їх перевезення із м. Чернівці до селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, а саме ОСОБА_4 , а іншу частину, перерахувати на картковий рахунок, вказаний невстановленою слідством особою, після перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску.

У подальшому, невстановлена слідством особа передала інформацію щодо вказаних осіб ОСОБА_4 , та обумовила із ним умови сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, які полягали у наданні засобів та усуненню перешкод, а саме зустріч і доставці громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Shkoda» моделі «Fabia» із номерними знаками НОМЕР_1 , який перебуває у його фактичному володінні, з міста Чернівці до заздалегідь обумовленого місця, яке було визначено на відкритій ділянці місцевості в адміністративних межах селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, адреса якого не встановлена, звідки їх мали незаконно переправити через державний кордон.

Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 12.04.2025 року діючи за вказівками невстановленої слідством особи, перерахували в якості завдатку, на картковий рахунок, грошові кошти в сумі 8 000 гривень кожен. В свою чергу невстановлена слідством особа, після перерахунку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошових коштів на картковий рахунок, надала їм вказівку прибути до заздалегідь обумовленого місця, яке було визначено по неподалік готелю «Форсаж», що розташований за адресою пров. Складський, 5, м. Чернівці.

Надалі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за вказівкою невстановленої слідством особи, 12.04.2025 прибули до заздалегідь обумовленого місця, що розташоване по провулку Складському в м. Чернівці, де на них, діючи за раніше узгодженим злочинним планом, очікував ОСОБА_4 , на автомобілі марки «Shkoda» моделі «Fabia» із номерними знаками НОМЕР_1 . Після посадки до салону вказаного автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за раніше узгодженим планом, надали ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 400 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.04.2025 становить 16 560 гривень) з кожного, що ними попередньо було обумовлено із невстановленою слідством особою, за сприяння ОСОБА_4 в організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, поза межами пункту пропуску.

В свою чергу ОСОБА_4 , отримавши грошові кошти, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, надав їм вказівки вимкнути свої мобільні телефони, після чого повіз ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Румунії, а саме в напрямку селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, до заздалегідь обумовленого із невстановленою слідством особою місця. При цьому будучи обізнаним, про місце розташування контрольного прикордонного блок поста, який розташовувався в адміністративних межах села Кам`яна Чернівецького району Чернівецької області, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон та не викриття його злочинної діяльності, умисно обрав маршрут руху, який оминає вказаний контрольний прикордонний блок пост.

Однак, 12.04.2025 біля 21 год. 00 хв. по вулиці Сторожинецькій в с. Буденець Чернівецького району Чернівецької області, неподалік від будівлі №87, працівниками Національної поліції України, спільно із працівниками державної прикордонної служби України, було зупинено автомобіль марки «Shkoda» моделі «Fabia» із номерними знаками НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в якому в якості пасажирів перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чим припинено протиправну діяльність ОСОБА_4

13.04.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за вчинення вказаного кримінального правопорушення затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України.

13.04.2025 громадянину ОСОБА_4 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Зокрема доказами, якими обумовлюється обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України є: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12.04.2025 року; протокол проведення обшуку від 12.04.2025року; покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 12.04.2025 року та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства та суду виникла необхідність в обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- враховуючи те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та альтернативної міри покарання не встановлено, в разі обрання йому будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, він матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування даного ризику слід врахувати, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним переправленням осіб, через державний кордон України, тобто йому добре відомі шляхи та методи за допомогою яких можна перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, немає міцних соціальних зв`язків, а тому не існує будь-яких стримуючих факторів, які б перешкодили ОСОБА_4 виїхати за межі України поза межами пункту пропуску з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду, а тому враховуючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, він матиме реальну можливість вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду та запобігти даному ризику, будь яким іншим чином, окрім як застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не можливо.

- також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що в разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, він матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , так як у нього із зазначеними свідками існувала усна домовленість, умови якої він не виконав, а тому він з метою схилення зазначених свідків до зміни наданих ними показів, або відмови від них, зможе укласти з ними нову домовленість, цим самим здійснювати незаконний вплив на зазначених свідків, або ж іншим чином незаконно впливати на них, з метою схилення до зміни наданих ними показань або відмови від них з метою уникнення покарання.

При цьому слід врахувати, що ОСОБА_4 , проживає в одному населеному пункті із зазначеними свідками, а тому вразі перебування на волі, згідно покладених на ОСОБА_4 обов`язків, будь-якого іншого запобіжного заходу, у нього існуватиме реальна можливість впливати на вказаного свідка та запобігти даному ризику будь-яким іншим чином, окрім як застосуванням відносно запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, не можливо.

Крім цього, також слід врахувати і той факт, що ОСОБА_4 згідно повідомленої йому підозри, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке було вчинено ним за попередньою змовою, з іншими, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, атому в разі обрання йому будь-якого іншого запобіжного заходу, він матиме реальну можливість впливати на інших осіб, з якими перебував у злочинній змові, що в свою чергу може негативно вплинути на стан досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

- крім цього існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що в разі обрання ОСОБА_4 , будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, він матиме реальну можливість вчинити нові кримінальні правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В обґрунтування даного ризику слід врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: в сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, що вказує на те, що він добре обізнаний про форми та методи незаконного переправлення осіб через державний кордон України, має злочинні зв`язки, які можуть сприяти йому у даній протиправній діяльності, а тому вразі не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він матиме реальну можливість вчинити нове кримінальне правопорушення вказаної категорії та застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаному ризику.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового засідання, клопотання не визнав .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо даного клопотання, посилаючись на недоведеність всіх ризиків прокурором та просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання і обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або заставу.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 12.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000121 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

13 квітня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею досліджено докази обґрунтованості підозри, які надані суду, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12.04.2025 року; протокол проведення обшуку від 12.04.2025 року; покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 12.04.2025 та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя вбачає повідомлену ОСОБА_4 підозру від 13 квітня 2025 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення .

Суд знаходить, недоказаним ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, оскільки доказів таких намірів слідчому судді не надано.

Разом з тим слідчий суддя знаходить доказаним ризик, щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 так як у нього із зазначеними свідками існувала усна домовленість, умови якої він не виконав, а тому він з метою схилення зазначених свідків до зміни наданих ними показів, або відмови від них, зможе укласти з ними нову домовленість, цим самим здійснювати незаконний вплив на зазначених свідків, або ж іншим чином незаконно впливати на них, з метою схилення до зміни наданих ними показань або відмови від них з метою уникнення покарання.

Підтверджено, на думку суду також і ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України, останній має змогу перетнути кордон України для переховування від органів досудового розслідування чи суду, з метою уникнення від покарання, так як останньому відомі способи для незаконного перетину кордону України.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленню осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Визначення саме такого запобіжного заходу обумовлюється крім зазначених в цій ухвалі підстав також і обставинами вчинення злочину в умовах воєнного часу, коли всі зусилля країни направлені на недопущення агресивної окупації території України та на повну перемогу над загарбниками.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася з корисливих підстав в умовах воєнного стану.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ..

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину вважає, що таким розміром має бути 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі « Чернівецький слідчий ізолятор ».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 03 години 27 хвилин, 13 квітня 2025 року.

Розмір застави визначити у межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10