Справа № 646/695/25
№ провадження 1-в/646/86/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 №3886- ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання мотивовано тим, що з 23.09.2024 року на обліку Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 19.12.2023 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладено в такій редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, -

тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Таким чином, якщо станом на 2024 рік вартість викраденого становить до 3028 грн., то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом: з 01.01.2023 по 31.12.2023 становить 2684 грн.

Отже, ОСОБА_5 , засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто крадіжка вчинена в умовах воєнного стану. Гр. ОСОБА_5 своїми протиправними діями завдала матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму, що становить 1990 гривень, що на даний час вже є «дрібним викраденням», а відтак засуджена підпадає під дію Закону України № 3886- ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

У зв`язку з викладеним представник пробації просив клопотання задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації та ОСОБА_5 ,. у судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника органу пробації надійшла заява, в якій він просив розгляд подання проводити за відсутності представника пробації, подання підтримав та просив задовольнити.

Згідно ч. 5ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши прокурора та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Відповідно до вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 затверджено угоду про визнання винуватості від 11 грудня 2023 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч.4 ст.185 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 .

Визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначити за даними кримінальними правопорушеннями, ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2/два/ роки та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 19.01.2024.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17,00 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1 342,00 грн. (2 684,00 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 342,00 грн. х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2 684,00 грн.

Відповідно до вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023, ОСОБА_5 , за епізодом від 07.10.2023 вчинила таємне викрадення майна (крадіжку) на суму 1 900,00 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2 684,00 грн.).

Таким чином, на засуджену розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Водночас, за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, яке є кримінально-караними діяннями, з огляду на що за цим вироком ОСОБА_5 слід вважати засудженою за ч.1 ст. 361 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, п.3 розділу І Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та відповідно до ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що засуджена вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 за ч.1 ст. 361 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чевонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1