Справа № 686/8923/25
Провадження № 1-кс/686/3310/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Майдан, Деражнянського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000534

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2025 слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду , незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні , вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання з підстав відсутності заявлених стороною обвинувачення ризиків та необґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, оскільки, за версією сторони захисту, останній спричинив потерпілому ножове поранення, захищаючись від протиправних дій потерпілого. Просили врахувати стан здоров`я ОСОБА_5 , який є інвалідом, переніс два інсульти та інфаркт, а тому потребує медичного догляду та лікування.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.03.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000534 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч.1 ст. 115 КК України.

01 квітня 2025 року о 00 год. 55 хв. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

01 квітня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що «31 березня 2025 близько 17:20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив в суперечку із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході суперечки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вбивство ОСОБА_8 .

Тоді ж, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо бажаючи їх настання у вигляді смерті особи, діючи умисно та цілеспрямовано, взяв у своїй кімнаті ніж та підійшовши до ОСОБА_8 , який знаходився в положенні лежачи на дивані в іншій кімнаті та тримаючи у руці ніж, із прикладанням значної сили наніс удар ножем в ділянку грудної клітини ОСОБА_8 .

Внаслідок вищеописаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ушкодження передньої поверхні грудної клітини, від яких останній помер на місці події».

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим представлено: протоколи огляду місця події від 31.03.2025; протокол огляду аудіо запису від 01.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 31.03.2025; рапорт від 01.04.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.04.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.04.2025; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження № 0000534, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто даний злочин є особливо тяжким, а тому, опинившись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний, зважаючи на можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Враховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, вважаю доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , яка є його племінницею та проживає спільно із підозрюваним в одному будинку, якій відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а також понятих, шляхом їх залякування або вмовляння з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень не є доведеним, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, є особою пенсійного віку та ніщо із матеріалів, долучених до клопотання, не указує на існування даного ризику.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків

у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки у клопотанні не міститься жодного обґрунтування яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню «іншим чином», з посиланням на відповідні докази на реальність таких обставин.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 вдівець, має постійне місце проживання, осіб на утриманні не має. Є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату.

Однак вищезгадані обставини, які встановлені в ході судового розгляду, не спростовують доведених стороною обвинувачення та не є такими, які б давали можливість обрати більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні неможливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На думку слідчого судді в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід встановити в межах строку досудового розслідування, а саме по 28 травня 2025 року включно.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив про те, що він є інвалідом загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, має проблеми із тиском, а отже потребує постійного лікування.

Згідно із ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок взаємодії установи виконання покарань з закладами охорони здоров`я врегульований спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, про затвердження «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» (надалі Порядок № 239/5/104).

Відповідно п. 2.3 Порядку № 239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

За таких обставин, слідча суддя приходить до висновку відреагувати на скарги ОСОБА_5 , зобов`язавши посадових осіб ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» забезпечити належне утримання та лікування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятора відповідно до стану його здоров`я.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 28 травня 2025 року включно.

Зобов`язати начальника державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» забезпечити належне утримання та лікування підозрюваного ОСОБА_11 в умовах слідчого ізолятора відповідно до стану його здоров`я.

Ухвала діє по 28 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя