У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

08.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2013 під №0003663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

Прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04.07.2013 під №0003663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначила, що до ЧЧ Суворовського РВ надійшло повідомлення про те, що на території Херсонської виправної колонії №61, розташованої в м. Херсоні по вул. Дружби, 4 виявлені «сторонні предмети». Виїздом СОГ встановлено, що 03.07.2013 близько 14:50 години під час огляду передачі для засудженого ОСОБА_4 , яку принесла ОСОБА_5 , у коробці з-під крему для взуття було виявлено та вилучено 2 пластмасових контейнера жовтого кольору та марлевий тампон з рідиною коричневого кольору. Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто достатніх та взаємопов`язаних між собою доказів, які доводять причетність будь-якої особи до вчинення вказаного правопорушення. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор під час судового розгляду наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності та невстановленням особи, причетної до його вчинення, з підстав викладених в ньому.

ІІІ. Встановлені судом обставини

Відповідно до рапорту молодшого інспектора ВНІБ ОСОБА_6 від 03.07.2013, зареєстрованого в Книзі обліку інформації про події 03.07.2013 за №20 встановлено, що 03.07.2013 близько 14:50 години під час огляду передачі від ОСОБА_5 для засудженого ОСОБА_4 було виявлено у коробці з-під крему для взуття згорток обгорнутий клейкою стрічкою з невідомою речовиною.

На підставі рапорту від 03.07.2013 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0003663, про що свідчить витяг від 04.07.2013 з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 2 ст. 307 КК України.

У рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ; проведено огляд місця події (протокол від 03.07.2013); призначено та проведено фізико-хімічну експертизу (постанова від 05.07.2013, висновок експерта від 11.07.2013 №813-х), проте особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалось, повідомлення про підозру не оголошувалось.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстав, передбачених п. 3-1 частини першої цієї статті, тобто якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків розслідування, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод громадян, що також відповідає вимогам ст. 28 КПК України, а саме: зазначеною нормою встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Закриття кримінального провадження у разі не встановлення винної у вчиненні кримінального правопорушення особи протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності здійснюється судом за клопотанням прокурора (абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України).

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, свідчить про те, що даний злочин є тяжким.

Судом встановлено, що злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 307 КК України не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи або злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому заборони визначені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не вбачаються.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно фабули вчинення злочину, викладеної у клопотанні та в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, подія мала місце 03.07.2013, а тому строки давності за вказаним вище діянням спливають, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України через десять років, тобто 03.07.2023.

Вжиті органом досудового розслідування заходи на встановлення особи, причетної до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, результатів не дали, а тому зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України підстав для закриття кримінального провадження. Оскільки ж строки притягнення до кримінальної відповідальності минули, а особу, яка вчинила протиправні не встановлено, клопотання прокурора підлягає задоволенню на підставі ст. 49 КК України із закриттям даного кримінального провадження за правилами ст. 284 КПК України.

V. Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується (п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

2. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2013 під №0003663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення закрити.

3. Витрати на залучення експерта в розмірі 489 гривень 44 копійок віднести на рахунок держави.

4. Речові докази:

- пакет експертної служби МВС №1334900, в якому знаходиться згорток із фрагментом марлевого бинта просоченого рідиною коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого вилучено концентрат із макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,321 г знищити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_9