Справа № 366/1079/25 Провадження № 1-кп/366/191/25
У Х В А Л А

22 квітня 2025 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Іванків Київської області, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ОСОБА_4 по справі за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000910 від 29 листопада 2024 року, які надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2025 року до Іванківського районного суду від Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшли матеріали кримінального провадження № 0000910 від 29 листопада 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 128 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що на даний час строки запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті закінчуються 24 квітня 2025 року, а ризики, ризики передбаченні ст. 177 КПК України продовжують існувати, що свідчать про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання на 22 квітня 2025 року на 14 год.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених в ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу, так як обставини викладені в обвинувальному акті, не відповідають фактичним обставинам справи. Потерпілі не мають претензій, шкода відшкодована, тому ризик чинити тиск на потерпілих відсутній.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2024 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утримання на гауптвахті строком до 27.01.2025 року включно, який неодноразово продовжувався, останній раз 24.02.2025 року до 24.04.2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою;до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування,коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Крім того на території України введено воєнний стан, а тому на даній стадії кримінального провадження не відпали ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що у свою чергу свідчить про можливе з боку ОСОБА_4 уникнення від явки до суду шляхом зміни свого місця проживання, з метою уникнення від відповідальності.

Судове слідство по даному кримінальному провадженню триває, потерпілі та свідки судом досі не допитані, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, в цьому аспекті, на переконання суду, є достатні підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, тому жоден із інших, альтернативних запобіжних заходів, на даній стадії судового розгляду не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду, дійшов до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті строком на 60 днів.

Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., статтями 177, 183, 196, 197, 199, 317, 331, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до «23 червня 2025 року включно».

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2025 року

Суддя: ОСОБА_7