Вирок

Іменем України

20.12.2024 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження, в залі суду, в м. Львові, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 0000605 від 02.11.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 390 1 КК України,

Сторона обвинувачення: прокурорка Франківської Окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Захисник обвинуваченого:

Адвокатка ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування (дізнання) та прокуроркою - процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000605 від 02.11.2024 року ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 390 -1 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Франківського районного суду м. Львова у порядку, передбаченому ст. 302 КПК України з клопотанням прокурорки про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зміст обвинувального акта у цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України та процесуального закону, відноситься до підсудності Франківського районного суду м. Львова.

Частинами 2 та 3 ст. 381 КПК України, визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з викладеними у обвинувальному акті фактичними обставинами та їх визнання обвинуваченим, суд визнає доведеним, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 у справі № 465/7609/24, судове провадження № 2-о/465/363/24, видано обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначено захід тимчасового обмеження його прав відносно його матері - ОСОБА_6 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

Однак, ОСОБА_3 , 01.11.2024, близько 14:30 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2024, яким відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме, прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_3 , та перебував у ній.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами дізнання та прокуроркою кваліфіковані як умисне невиконання обмежувального припису, що застосований судом, тобто як кримінальний проступк, передбачений ст. 390 -1 КК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвокатки ОСОБА_5 , слідує, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису, що застосований судом. Погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, без участі сторін.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000605 від 02.11.2024, перевіривши встановлені органом дізнання фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390 -1 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування у формі дізнання та прокуроркою, кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані на особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання, які встановлені у ході дізнання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку (правопорушення ).

Дані про обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Щодо документального підтвердження про наявність чи відсутність попередніх судимостей у обвинуваченого, на яку покликається орган (дізнання) досудового розслідування та прокурорка, а саме - довідку ОСК МВС України № від 29.10.2024 зважаючи, що така частково виготовлена іноземною мовою рашистською, суд констатує факт, що в ході (дізнання) досудового розслідування кримінального провадження № 0000605 від 02.11.2024,МВС України надаючи довідку частково сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає дані докази недопустимими.

Суд також констатує факт, що в ході (дізнання) досудового розслідування та під час скерування матеріалів до суду в порядку ст. 302 КПК України у вказаному кримінальному провадженні органом (дізнання) досудового розслідування та прокурором у кримінальному провадженні котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вимоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак суд констатує факт порушення зазначеними вище державними органами вимог ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, - статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя , які визначені цим Законом.

Суд в котре наголошує, що згідно цього ж Закону, статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації та є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному диспансері та КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального проступку, переджбаченому ст. 390 -1 КК України.

З врахуванням наведеного, позиції прокурорки, адвокатки та самого обвинуваченого, про розгляд матеріалів обвинувального акта і матеріалів кримінального провадження, особливо приймаючи до уваги особу позицію обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних проступків та правопорушень - в межах санкції статті 390 -1 , у виді пробаційного нагляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході дізнання - не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статями 301 302 частиною 3 статті 349, статтями 369, 371, 373, 374, 376, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України наглядових та соціально-виховних

заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, який ухвалено за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо таку скаргу не було подано, вирок наберає законної сили з 18 січня 2025.

Копію вироку після його проголошення негайно надіслати всім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7