Справа № 461/7016/23
Провадження № 1-кс/461/286/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,-

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 08.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_1 , яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023 з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого їх дослідження у встановлено в КПК України порядку, а саме на грошові кошти в сумі 900 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з наступними номерами FF 60257092C, FF 97695549B, KB41451551Z, KB 95679870K, KD 94268879F, KA0579407A, KB 30684150F, AB 11432767, HD 20297297B, банківську карку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , печатку «Лікар ОСОБА_5 », зубну щітку та бритву для гоління, які належать ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Redmi Note 13», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_4 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані у даному клопотанні документи, містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому в межах даного кримінального правопорушення виникла необхідній в накладенні арешту на вказані документи.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у відповідності до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 02.01.2024 «Про створення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 » створено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказами КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» від 02.01.2024 №10 та №1154 від 30.12.2024 затверджено склад ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вказаних наказів ОСОБА_5 визначено Головою резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» від 30.10.2024 №957 ОСОБА_5 переміщено у ВЛК 02.11.2024 для виконання обов`язків голови ВЛК.

Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 ( в редакції від 18.03.2021 № 70, далі - Положення) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.1.3 глави 1 розділу І Положення ( в редакції від 18.03.2021 № 70) основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно п.2.1 глави 2 розділу I Положення ( в редакції від 18.03.2021 №70) для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно п.2.6.1. глави 2 розділу I Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) серед інших належать ВЛК територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.2.6.2 глави 2 розділу І Положення (в редакції від 18.03.2021 № 70) позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою.

Пункт 2.6.3 глави 2 розділу І Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) передбачає що до складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Згідно п.1.2 глави 1 розділу II Положення (в редакції від 18.03.2021 №70) постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.

Відповідно до п.3.1 глави 3 розділу II Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до п.20.3 глави 20 розділу II Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «Придатний»; б) «Непридатний»; в) «Потребує»; г)»Обмежено придатний до військової служби»; ґ) «Тимчасово непридатний».

Відповідно до п.20.4 глави 20 розділу II Положення за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «обмежено придатний до військової служби».

Позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 у своїй діяльності керується «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (із внесеними змінами).

Таким чином ОСОБА_5 , займаючи посаду голови резервного складу постійно діючої позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.3 ст.18 КК України, пп.«ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є службовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення протиправної діяльності, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, з метою власного протиправного збагачення, яка полягала у отриманні неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 30.12.2024 приблизно о 08год. 18хв., перебуваючи за адресою КНП «Львівське ТМО №2», що за адресою: м.Львів, вул. Лемківська, 28, до ОСОБА_5 звернувся військовозобов`язаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо оформлення фіктивних медичних документів, які є підставою для визнання тимчасово непридатним до військової служби під час правового режиму воєнного стану в Україні та підставою отримання відтермінування від призову на військову службу.

Надалі ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді голови резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення протиправної діяльності, з корисливих мотивів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, з метою власного протиправного збагачення, достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 відсутні правові підстави, передбачені ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) для визнання тимчасово непридатним до військової служби під час правового режиму воєнного стану в Україні, погодився розглянути можливість оформлення рішення ВЛК щодо визнання ОСОБА_6 тимчасового непридатним до військової служби за станом здоров`я, що забезпечить останньому відстрочку від мобілізації.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 07.01.2025 приблизно о 08год. 00хв., перебуваючи на посаді голови резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення протиправної діяльності, з корисливих мотивів, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, з метою власного протиправного збагачення, достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 відсутні правові підстави передбачені ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) для визнання тимчасово непридатним до військової служби під час правового режиму воєнного стану в Україні, перебуваючи у приміщенні службового кабінету №12 адміністративної будівлі КНП «Львівське ТМО №2», що за адресою: м.Львів, вул.Лемківська, 28, прийняв пропозицію ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США за оформлення рішення ВЛК щодо визнання ОСОБА_6 тимчасового непридатним до військової служби за станом здоров`я, що забезпечить останньому відстрочку від мобілізації, на що останній погодився.

В подальшому, завершуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 07.01.2025 приблизно о 08год. 38хв., перебуваючи у приміщенні службового кабінету №12 адміністративної будівлі КНП «Львівське ТМО №2», що за адресою: м.Львів, вул. Лемківська, 28, будучи головою резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення протиправної діяльності, з корисливих мотивів, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, з метою власного протиправного збагачення, достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 відсутні правові підстави передбачені ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) для визнання тимчасово непридатним до військової служби під час правового режиму воєнного стану в Україні, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 2 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.01.2025 становить - 84 391,80 грн.), за оформлення рішення ВЛК щодо визнання останнього тимчасового непридатним до військової служби за станом здоров`я, що забезпечить останньому відстрочку від мобілізації, якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в прийнятті пропозиції та одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

«08» січня 2025 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та затримано у порядку ст. 208 КПК України, на підставі п. 6 ч. 2 ст. 615 КПК України, у зв`язку із наявністю обґрунтованих обставин вважати, що останній міг втекти з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у вчиненні злочину який йому інкриміновано.

08.01.2025 в період часу з 06:55 по 11:27 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №461/155/25 від 07.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_1 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 900 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з наступними номерами FF 60257092C, FF 97695549B, KB41451551Z, KB 95679870K, KD 94268879F, KA0579407A, KB 30684150F, AB 11432767, HD 20297297B, 7100 гривень, банківську карку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , печатку «Лікар ОСОБА_5 », зубну щітку та бритву для гоління, які належать ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 15500 доларів США, мобільний телефон марки «Redmi Note 13», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_4 .

Перелічені документи, які вилучені в ході проведення обшуку відповідно до ст. 98 КПК України являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та постановою слідчого від 08.01.2025 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ч.7 ст.237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.

Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, - задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 08.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_1 , яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 17.08.2023 з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого їх дослідження у встановлено в КПК України порядку, а саме на грошові кошти в сумі 900 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США з наступними номерами FF 60257092C, FF 97695549B, KB41451551Z, KB 95679870K, KD 94268879F, KA0579407A, KB 30684150F, AB 11432767, HD 20297297B, банківську карку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , печатку «Лікар ОСОБА_5 », зубну щітку та бритву для гоління, які належать ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Redmi Note 13», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду - протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1