Справа № 559/1749/22
номер провадження 1-кп/558/65/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000147, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда війни ІІІ групи, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного систематичного домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 25 квітня 2022 року близько 14:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що його матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю, діючи умисно, вчинив щодо останньої психологічне насильство, під час якого ображав її нецензурними словами, що принижують честь і гідність особи, чим спричинив психологічні страждання та погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, продовжуючи вчиняти систематичне домашнє насильство, 6 липня 2022 року приблизно о 12:55 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив стосовно ОСОБА_5 психологічне насильство в сім`ї, а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 дав показання про те, що дійсно неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 . Вважає, що причиною такої його поведінки було те, що він вживав алкогольні напої. Проте, протягом останнього року алкогольні напої не вживає. Після звільнення з військової служби з матір`ю не конфліктує, оскільки зрозумів, що вчиняв неправильно, шкодує про вчинене.

У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє не допускати протиправних дій.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що її син ОСОБА_3 більше року алкогольні напої не вживає, допомагає їй в усьому (по господарству, надає гроші на лікування, придбання продуктів харчування). Після звільнення з військової служби син дуже змінився, підтримує її та допомагає в усьому.

Крім визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовити доказами, а саме:

- заявами потерпілої ОСОБА_5 від 12 травня 2022 року та від 18 липня 2022 року про вчинення відносно неї ОСОБА_3 домашнього насильства (а.п. 11, 68 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21 липня 2022 року (а.п. 18-19 т. 2) згідно якого потерпіла ОСОБА_5 відтворила обставини вчинення щодо неї 6 липня 2022 року домашнього насильства ОСОБА_3 ;

- матеріалами справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відовідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.п. 48-59, 70-77 т. 2).

Вказані докази сторони судового провадження, потерпіла не оспорювали та не заявляли клопотань про виключення їх з числа доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доведена належними та допустимими доказами.

При призначенні покарання, суд враховує, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який є інвалідом війни ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо; раніше не судимий, обставини справи.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 щодо міри покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою повторно, вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді пробаційного нагляду, що буде відповідати обставинам справи та особі обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На час судового розгляду справи стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 126-1 КК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок - пройти програму для кривдників на три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6