ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1225/24

Провадження № 1-кп/486/110/2025

20 березня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000224 від 17.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- 05.10.2012 Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців;

- 24.04.2013 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 21.10.2014 звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Бердянського районного суду Запорізької області від 13.10.2014 (невідбутий строк 9 місяців 9 днів);

- 09.06.2016 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.06.2016 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 10.03.2017 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.07.2022 звільненого умовно-достроково на підстави ухвали Казанківського районного суду від 07.07.2022 (невідбутий строк 2 роки 4 місяці 8 днів),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту 02.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , який на той момент мав непогашену і не зняту судимість за вчинення злочинів проти чужого майна, перебуваючи у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти належне його рідному братові ОСОБА_7 майно, яке перебувало у приміщені вказаної кімнати.

З метою реалізації свого протиправного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, умисно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 у зазначений час та у вказаному вище місці, скориставшись відсутністю брата та переконавшись, що протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав із приміщення спальної кімнати належну ОСОБА_7 портативну колонку марки «Havit» моделі «SQ127BT» у корпусі чорного кольору вартістю 3420 грн., з якою зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив своєму рідному братові ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3420 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 03.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося, продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні спільної кухні квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , помітив належну ОСОБА_8 мультиварку Redmond «RMC-М10» срібно-чорного кольору, об`ємом 3 літри, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого протиправного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, умисно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 у зазначений час та у вказаному місці, скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав із приміщення кухонної кімнати належну ОСОБА_8 мультиварку Redmond «RMC-M10», срібно-чорного кольору, об`ємом 3 літри вартістю 3900 грн., з якою зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3900 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, не оспорював обставини, встановлені в ході слідства та зазначені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що навесні попросився пожити у брата в гуртожитку, оскільки брат на той час проживав в іншому місці, жив там кілька місяців, точної дати не пам`ятає, припускає, що 02.05.2024, він зайшов до брата в кімнату і побачив там велику колонку, забрав її та заніс до ломбарду куди заклав її за 1000,00 грн., а потім не викупив. Чия насправді колонка, не знає, вона була вживана та не упакована. Здав в ломбард за своїм паспортом. Наступного дня в загальній кухні побачив і забрав мультиварку, яка стояла у шафі на верхній полиці. Її також здав у ломбард за 200 грн. і уклав договір за власним паспортом, кошти витратив на продукти харчування. Причини крадіжки пояснити не може, зазначає, що на той момент про караність діяння не думав. З кваліфікацією злочинів погодився, пояснив, що збитки потерпілим не відшкодував. Має бажання зустрітися з братом та попросити у нього вибачення. Просив суворо не карати та зазначив, що хоче повернутися на військову службу.

Потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов не заявляв, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання показів, наданих на досудовому слідстві та розгляд кримінального провадження без його участі.

Потерпілий ОСОБА_7 цивільний позов не заявляв, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання показів, наданих на досудовому слідстві та розгляд кримінального провадження без його участі.

Клопотань про допит свідків сторони не заявляли, тому з врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 , винуватість останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, також підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню та досліджених судом доказів, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 16.05.2024;

- протоколом огляду місця події від 16.05.2024 з фототаблицею;

- протоколом огляду веб-сайтів від 29.05.2024 із фототаблицею;

- повідомленням ПТ «Ломбард Капітал» від 20.05.2024 про передачу ОСОБА_3 мультиварки «Redmond «RMC-M10» під заставу для укладення договору фінансового кредиту;

- протоколом огляду індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту та застави № від 03.05.2024;

- індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту та застави № від 03.05.2024, яка містить особистий підпис ОСОБА_3 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 17.05.2024;

- протоколом огляду місця події від 17.05.2024 з фототаблицею;

- повідомленням ПТ «Ломбард Капітал» від 22.05.2024 про передачу ОСОБА_3 колонки марки «Havit SQ127BT» під заставу для укладення договору фінансового кредиту;

- протоколом огляду індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту та застави № від 02.05.2024;

- індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту та застави № від 02.05.2024, яка містить особистий підпис ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду речі (картонної коробки від портативної колонки марки «Havit» моделі «SQ127BT») від 29.05.2024 з фототаблицею;

- висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №2581/24 від 22.05.2024;

- висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №2586/24 від 22.05.2024;

- зберігальною розпискою ОСОБА_7 від 29.05.2024;

- вимогою про судимості ОСОБА_3 ;

- довідкою про неперебування ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та перебування на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року з приводу F70 від 21.05.2024;

- копією довідки-характеристики ОСОБА_3 , виданої виконкомом Прибузької сільської ради 21.05.2024;

- копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.05.2024;

- копією вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.10.2012;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.04.2013;

- копією вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2016;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.06.2016;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.03.2017;

- постановою про призначення судово-психіатричної експертизи від 01.06.2024;

- висновком судово-психіатричного експерта №158 від 11.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 за своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, та на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, страждає легкою розумовою відсталістю, але примусових заходів медичного характеру не потребує.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Суд відхиляє доводи захисника щодо неповноти психіатричної експертизи, оскільки сторона захисту була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування у повному обсязі і не вжила заходів щодо детального дослідження психічного стану обвинуваченого у разі необхідності.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо визнання пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки на думку суду визнання своєї вини не є щирим каяттям. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові № 199/6365/19 від 15.11.2021, в якій зазначено, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_3 є тяжкими злочинами.

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , в судовому засіданні не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.03.2017 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.07.2022 був звільнений умовно-достроково на підстави ухвали Казанківського районного суду від 07.07.2022, невідбутий строк покарання складає 2 роки 4 місяці 8 днів.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений є осудною особою, повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню освіту, не працює, є військовозобов`язаним, але військову службу наразі не проходить, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога, не має постійного місця проживання, перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Отже, суд при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичних обставин та його наслідків, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих обставин, вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертиз згідно звіту про фактичні затрати на проведення судової-товарознавчої експертизи №2581/24 від 22.05.2024 року в сумі 320,00 грн., звіту про фактичні затрати на проведення судової-товарознавчої експертизи №2586/24 від 22.05.2024 року в сумі 320,00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не був обраний запобіжний захід.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання прокурора, висловлене ним в дебатах, про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Вимоги до клопотання про обрання запобіжного заходу визначені ст.184 КПК України, проте вони прокурором дотримані не були. При цьому суд також враховує доводи захисника в частині необрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.03.2017 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 6 (шести) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його взяття під варту в порядку виконання вироку після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Речові докази: картонну коробку від портативної колонки марки «Havit» моделі «SQ127BT» чорного кольору залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1