КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу з доповненнями прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

представників власника майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене 24 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене 24.09.2024 ході проведення обшуку за проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- жорсткий диск «Western Digital», об`ємом 1 ТВ, S/N WCC6Y2XPXDTZ, MDN:W10EEZEX-08WN4AO;

- мобільний телефон «IPhone», моделі: MP822RU/A1723, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картами та паролем.

Прокурор зазначає, що під час вчинення протиправних дій, підозрювана ОСОБА_8 використовувала засоби електронного зв`язку, узгоджувала свої дії із іншими співучасниками за допомогою різноманітних месенджерів встановлених на її особистому телефоні.

На переконання сторони обвинувачення, речі вилучені у підозрюваної, а саме жорсткий диск персонального комп`ютера та особистий мобільний телефон не лише містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а й були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, повністю відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також, слідчий суддя не прийняв до уваги, що на теперішній час, вилучене майно направлене до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, в тому числі для виявлення видалених чи прихованих файлів, до цього часу триває.

Крім того, слідчим суддею не прийнято до уваги те, що вказане майно належить особі, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КПК України, а тому наявна підстава для його арешту з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представників власника майна, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим правлінням СБ України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 грудня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000675, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що приблизно з кінця лютого 2022 року по теперешній час службові/посадові особи та кінцеві бенефіціарні власники ТОВ «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» () умисно вчиняють дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

24 вересня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року проведено обшук за місцем проживання спеціаліста з договірної роботи ТОВ «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» ОСОБА_8 у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено жорсткий диск та мобільний телефон.

Постановою старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 від 24 вересня 2024 року вилучене під час обшуку майно, а саме жорсткий диск «Western Digital», об`ємом 1 ТВ, S/N WCC6Y2XPXDTZ, MDN:W10EEZEX-08WN4AO; мобільний телефон «IPhone», моделі: MP822RU/A1723, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картами та паролем, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

25 вересня 2024 року прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що з матеріалів клопотання не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, а також можливості використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що вилучені під час обшуку за місцем проживання спеціаліста з договірної роботи ТОВ «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» ОСОБА_8 у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , жорсткий диск та мобільний телефон, відповідають критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, вказане майно постановою старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_13 від 24 вересня 2024 року, обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні,що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні (а.с. 205-207, т. 1).

Прокурором доведено, що вказаний жорсткий диск та мобільний телефон є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають вагоме значення для досудового розслідування.

Також, прокурором у судовому засіданні апеляційної інстанції зазначено про те, що вилучене майно направлене до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, в тому числі для виявлення видалених чи прихованих файлів, до цього часу триває.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності ухвали є обґрунтованими, ухвала слідчого судді є такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності правових підстав для арешту майна не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,- задовольнити.

Ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 24.09.2024 ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловій будівлі, усіх прибудинкових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- жорсткий диск «Western Digital», об`ємом 1 ТВ, S/N WCC6Y2XPXDTZ, MDN:W10EEZEX-08WN4AO;

- мобільний телефон «IPhone», моделі: MP822RU/A1723, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картами та паролем.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16

Єдиний унікальний № 761/35960/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження № 11сс/824/1195/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України