Справа № 308/4353/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000078 від 17.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивує тим що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , будучи службовою особою, а саме працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимагає неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США за вчинення такою службовою особою дій в інтересах третьої особи.

Так, 02.12.2024 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся із заявою, разом із додатками до неї, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була зареєстрована за №173 від 04.01.2025, де у останнього на утриманні перебуває батько інвалід ІІ групи.

Прокурор повідомляє, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, близько на початку лютого місяця 2025 року, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною ОСОБА_6 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою дізнання прийнятого рішення щодо довідки про надання відстрочки відносно її чоловіка, про те, їй повідомили, що не вистачає документу з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Мукачева, а саме довідки «про наявність дітей, батьком яких він зазначений» відносно особи, яка є особою з інвалідністю.

У ході даної розмови з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 підійшла гр. ОСОБА_5 , яка повідомила ОСОБА_7 , що зможе допомогти у сприянні вирішення даного питання, на що відбувся обмін номерів мобільних телефонів та домовленість про майбутню розмову. Після вказаної зустрічі гр. ОСОБА_6 повторно звернувся із заявою про оформлення відстрочки.

Зазначає, що в подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, близько на початку березня місяця 2025 року, у ході телефонної розмови між гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, остання повідомила, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації гр. ОСОБА_6 оформлена та можна забрати, але для того щоб її отримати необхідного надати грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів та почала діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Прокурор вказує, що 20.03.2025 на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передала їй частину з обумовлених грошових коштів у сумі 15 000 грн шляхом перерахунку на надану ОСОБА_5 банківську картку «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 .

Надалі, 24.03.2025 біля 15.50 годин, ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими особами, зустрілась із громадянкою України ОСОБА_7 та на виконання раніше висловленого прохання, за сприяння у отриманні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації її чоловіка ОСОБА_6 , одержала від ОСОБА_5 , решту грошових коштів 1600 доларів США, після чого була викрита працівниками правоохоронних органів.

24.03.2025 в приміщенні службового кабінету №15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, де було виявлено та вилучено: витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15.03.2025 на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків старшого стрільця на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків командира відділення на 1 (одному) аркуші, копія особової справи ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 14 (чотирнадцяти) аркушах, що поміщені до спеціального пакету Національна поліція України № WAR 1879601.

24.03.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом та вище вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи, що вилучені документи містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, проведення судових експертиз, а також зважаючи, що вилучені документи можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор для участі у судовому засіданні не з`явився.

Слідчий подав до суду клопотання, про розгляд клопотання за його відсутності. Повідомив про те, що власник майна повідомлений про розгляд клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України неявка прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує дане клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 17.03.2025, за підозроюОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.03.2025 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 24.03.2025 року, під час проведення обшуку в приміщенні службового кабінету №15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15.03.2025 на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків старшого стрільця на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків командира відділення на 1 (одному) аркуші, копія особової справи ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 14 (чотирнадцяти) аркушах, що поміщені до спеціального пакету Національна поліція України № WAR 1879601.

24.03.2025 постановою слідчого про визнання речовими доказами, виявлені та вилучені під час проведення вищевказаного обшуку документи, а саме: витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15.03.2025 на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків старшого стрільця на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків командира відділення на 1 (одному) аркуші, копія особової справи ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 14 (чотирнадцяти) аркушах, що поміщені до спеціального пакету Національна поліція України № WAR 1879601,визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № №0000078 від 17.03.2025.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування і є доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені 24.03.2025 року, під час проведення обшуку в приміщенні службового кабінету №15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , документи, а саме: витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15.03.2025 на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків старшого стрільця на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків командира відділення на 1 (одному) аркуші, копія особової справи ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 14 (чотирнадцяти) аркушах, що поміщені до спеціального пакету Національна поліція України № WAR 1879601 мають значення речових доказів у кримінальному проваджені, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 24.03.2025 в ході проведення обшуку в приміщенні службового кабінету №15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: витяг з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №77 від 15.03.2025 на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків старшого стрільця на 1 (одному) аркуші, копію функціональних обов`язків командира відділення на 1 (одному) аркуші, копія особової справи ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 14 (чотирнадцяти) аркушах.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1