Справа № 166/1247/24
Провадження 1-кп/166/11/25
Ухвала

про продовження строку тримання під вартою

21 січня 2025 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесено до ЄРДР 08 лютого 2024 року, про обвинувачення

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучичі Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гута Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бережці Ковельського району Волинської області, жителя АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Любомль Волинської області, жителя АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

установив:

У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження .

Прокурор через систему " Електронний суд" 20.01.2025 року подав клопотання про продовження на 60 днів строку тримання під вартою стосовно кожного з обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки строк тримання під вартою закінчується 27 січня 2025 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, залишились незмінними.

Так, прокурор зазначив, що у період часу з середини січня 2024 року по 08.02.2024 року обвинувуачені : ОСОБА_4 , діючи в складі очолюваної ним організованої групи , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ( відносно якого матеріали досудового розслідування виділено в окреме кримінальне провадження ) , обгрунтовано обвинувачуються у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичного засобу, предметом яких був особливо небезпечний наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, вчиненими організованою групою , тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 307 КК України; у незакінченому замаху на переміщення наркотичного засобу через митний кордон України поза митним контролем , предметом яких був особливо небезпечний м наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, вчиненими організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 305 КК України.

28.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. З ст. 305 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08.08.2024 включно, без визначення розміру застави.

В подальшому, ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області неодноразово продовжено раніше застосований запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, востаннє 14.08.2024 до 20.08.2024 включно.

Ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2024 року, 28.05.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 08.02.2024 відповідно до чотирьох місяців, тобто до 08.04.2024; до до шести місяців, тобто до 08.08.2024.

09.02.2024 о 04:30 год поблизу населеного пункту Гута Ковельського району Волинської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.В цей же день останнім повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 15 ст. 305 КК України.

30.07.2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 305 , ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.02.2024 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

19.02.2024 року Волинським апеляційним судом постановлено скасувати ухвалу слідчого судді від 10.02.2024 року в частині визначення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застави, в решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

У подальшому , ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області неодноразово проджовжено раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , востаннє 14.08.2024 до 20.08.2024 року .

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 29.11.2024 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.01.2025 року включно.

Допитані як підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечили свою причетність до вчинення інкримінованих їм правопрорушень.

Допитаний 09.02.2024 в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. При цьому, в ході проведення допиту він пояснив, що погодився на пропозицію ОСОБА_6 отримати грошову винагороду за переправлення товарів через кордон в республіку білорусь . Відповідно до домовленостей , 08.02.2024 він зустрівся із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поблизу с.Гута . При цьому, його роль полягала у спостереженні за місцевістю, а про вчинення в результаті таких дій незакінченого замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу - смоли канабісу дізнався після їх виявлення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 під час патрулювання державного кордону України в даній місцевості.

Разом з тим, 03.06.2024 ОСОБА_5 , будучи додатково допитаним у якості підозрюваного , змінив свої попередні покази та пояснив, що 08.02.2024 погодився на пропозицію ОСОБА_14 перевести автомобілем на околицю с.Гута особисті речі ОСОБА_15 . Після чого, у вечірню пору доби, того ж дня, він зустрів ОСОБА_14 та його товариша, які завантажили до його автомобіля сумки. ОСОБА_5 підвіз їх на околицю с. Гута , де вони , забравши вищевказані сумки , залишились з невідомих для нього причин, а сам поїхав додому. У подальшому знову ж таки , на пропозицію ОСОБА_14 ОСОБА_5 прибув на автомобілі до місця , де він висадив ОСОБА_14 та його товариша, аби разом поїхати до лазні, розміщеній на околиці с. Гута , однак по дорозі їх затримали військовослужбовці, запідозривши у вчиненні злочину.

Обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів підтверджується зібраними у відповідності до КПК України доказами , оскільки обвинувальний акт затверджено прокурором та скеровано для розгляду по суті до суду.

Таким чином, прокурор покликається, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацію майна,наявні ризики , передбачені пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України , а також останні не мають постійного місця роботи, офіційних джерел доходу, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце в нічну пору доби поблизу лінії державного кордону, що може свідчити про намір підозрюваних переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та кожен на інших обвинувачених у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на обставини, які свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на 60 днів , без визначення розміру застави відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з підстав, викладених у них.Поряд з цим, просив відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді поруки до обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання інших захисників обвинувачених про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачені проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання їх під вартою заперечили, просили ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який, зокрема цілодобовий домашній арешт, заставу, ОСОБА_5 - цілодобовий домашній арешт, заставу чи поруку.

Захисники, кожен окремо, проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання їх під вартою заперечили, підтримали клопотання обвинувачених . Пояснили, що прокурор не довів наявності жодного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 подала заперечення на клопотання про продовження строку тримання під вартою , в якому просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки громадян ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . В обгрунтування клопотання зазначила, що її клієнт не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини , відсутність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України вважає за доцільне розглянути запобіжний захід у виді особистої поруки . Так, громадяни ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 подали заяви про бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник вказує, що ОСОБА_16 є депутатом місцевої ради, користується повагою серед односельчан, учасник бойових дій , активно допомагає військовим. В свою чергу, ОСОБА_17 працює вчителем місцевої гімназії, чим заслуговує на довіру суду та позитивний вплив на ОСОБА_5 та готова контролювати виконання ним всіх процесуальних зобов`язань перед судом. Поряд з цим, ОСОБА_18 проживає в селі Гута , працює майстром у лісництві , користується повагою у односельців , тому має можливість перевіряти дотримання процесуальної поведінки ОСОБА_19 ..

Крім цього , адвокат ОСОБА_9 долучила заяви ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про бажання взяти на поруки ОСОБА_5 ..

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду , дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За нормами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом установлено , що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, що доводиться доказами зібраними стороною обвинувачення відповідно до вимог КПК України та подані суду для дослідження.

Згідно до відомостей реєстру досудового розслідування №0000025 від 08.02.2024 року ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє 14 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року включно.

Ухвалами Ратнівського районного суду Волинської області від 19.08.2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 17 жовтня 2024 року, востаннє 29.11.2024 по 27 січня 2025 року включно.

Суд уважає, що з моменту продовження востаннє запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що мало місце 29 листопада 2024 року, та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставами для обрання щодо них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваних може забезпечити більш м`який запобіжний захід, а наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися, кримінальне провадження по суті не розглянуто. Разом з тим, у кримінальному провадженні досліджуються докази, надані прокурором. Поряд з цим, обвинувачені: ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом не допитані.

Установлено, що обвинувачені підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Бессієв проти Молдови" вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, відсутність постійної роботи в усіх обвинувачених, їх сімейний стан, свідчать про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у вечірню пору доби поблизу лінії державного кордону, останні проживають у прикордонних населених пунктах, існує висока ймовірність обізнаності з місцевістю, знайомства із місцевими жителями, що додатково свідчить про можливість незаконного перетину ними території України поза пунктами пропуску, що підтверджується поясненнями ОСОБА_4 про раніше проходження ним служби в прикордонних військах та місцем проживання обвинувачених у населених пунктах, розташованих близько кордону України із білорусією. Разом з тим, у ОСОБА_4 існує реальна можливість виїхати за межі України, так як він має відстрочку від призову, згідно абз. 11 ч.2 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з тим, що його дружина являється особою з інвалідністю. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 до недавнього часу , зокрема, після його викликів до органу досудового розслідування для проведення допитів , розглядав способи перетину державного кордону, в тому числі , повідомляв про готовність виїзду при першій можливості.

На користь доводів прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою свідчить те,що інспектор ДУ "Луцький СІЗО" 15 березня 2024 року вилучив в обвинуваченого ОСОБА_7 приховану в кросівку записку, надіслану йому ОСОБА_6 , у якій останній обговорює свою та інших обвинувачених лінію поведінки, що останні не заперечили про такий факт.

Таким чином, на думку суду, продовжують існувати передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України ризики.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні за ч.3 ст.332 КК України (організація незаконного переправляння осіб через державний кордон України), судовий розгляд якого здійснюється Шацьким районним судом Волинської області. Відтак, щодо ОСОБА_6 продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні змінив надані ним первинні показання у цьому кримінальному провадженні.

Загалом, суд дійшов висновку, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, про який заявляли клопотання обвинувачені, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який , зокрема цілодобовий домашній арешт, заставу, ОСОБА_5 - домашній арешт, заставу чи поруку, на думку суду, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, які на теперішній час не зменшилися і не змінилися, кримінальне провадження по суті не розглянуто, а тому слід продовжити обраний щодо кожного з обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів .

Отже, суд приходить до висновку, що викладене вище дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Поряд з цим, вивченням даних про обвинувачених також не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо них менш суворого запобіжного заходу, та як наслідок, забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки громадян ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , суд приходить до висновку, що особиста порука не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому відмовляє у застосуванні такого запобіжного заходу, з огляду на наступне.

Так, за змістом вимог ст.180 КПК України, передача підозрюваного під особисту поруку полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Проте суду не надано доказів на підтвердження способу виконання обвинуваченим покладеним на нього обов`язків, у разі застосування щодо нього особистої поруки, а саме можливості уникнення ризиків зазначених в клопотанні прокурора , а також те, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , є особами, які заслуговують на особливу довіру.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд розміру застави не визначає.

Разом з тим, інші твердження обвинувачених ,їх захисників стосовно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав для продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 350 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесено до ЄРДР 08 лютого 2024 року, обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , на 60 днів, тобто до 21 березня 2025 року включно без визначення застави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , на 60 днів, тобто до 21 березня 2025 року включно без визначення застави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , на 60 днів, тобто до 21 березня 2025 року включно без визначення застави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , на 60 днів, тобто до 21 березня 2025 року включно без визначення застави.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про зміну, кожному з них, запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт чи заставу.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, домашній арешт чи особисту поруку .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Дата складення повної ухвали 24 січня 2025 року о 15:50 год.

Суддя ОСОБА_1