Єдиний унікальний номер № 285/3416/23
Провадження № 1-кп/0285/163/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання....... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………....... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ............................. ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника........................................ ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 22.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105,

по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України,

уродженця м Новоград-Волинський Житомирської області,

із загальною середньою освітою, не одруженого,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.04.2023, близько 21:30 год, перебуваючи біля магазину «Карамелька» по вул Шевченка, 60-А в м Звягель Житомирської області, зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який користувався мобільним телефоном марки «SAMSUNG» модель «А32» імеі №1: НОМЕР_1 , імеі №2: НОМЕР_2 (далі по тексту мобільний телефон), тримаючи його в руках. У ході їх спілкування ОСОБА_4 попросив надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що ОСОБА_6 погодився та добровільно передав ОСОБА_4 мобільний телефон.

Під час користування мобільним телефоном ОСОБА_6 у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що по всій території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, строк дії якого продовжено у встановленому законом порядку по даний час, виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , у зазначений день, час і місці, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, умисно відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 та, незважаючи на вимоги потерпілого про його повернення, почав рухатись в напрямку двору багатоповерхового будинку, при цьому ОСОБА_6 , побоюючись за свою безпеку, перестав слідувати за ОСОБА_4 , який пішов у невідомому напрямку, залишивши місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно, відкрито, в період воєнного стану, заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном, вартістю 4137,33 грн, належний ОСОБА_6 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, не згоден з кваліфікацією своїх дій.

Пояснив, що 19.04.2024 ввечері, точного часу не пам`ятає, сидів на лавці біля магазину «Карамелька». При собі мав свій мобільний телефон, але в зв`язку з відсутністю на рахунку коштів, не зміг зателефонувати на потрібний номер. Через деякий час з магазину «Карамелька» вийшов потерпілий з незнайомим йому хлопцем, між ними був словесний конфлікт, вони сварились. Потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння і тому він вирішив розборонити їх.

Після цього потерпілий вийняв з кишені мобільний телефон і почав кудись телефонувати. Побачивши телефон потерпілого, він попросив його дати телефон зателефонувати, на що той погодився. Зателефонувати хотів до центру соціальної реабілітації для того, аби отримати якусь допомогу. Більше з ним ні про що не говорив.

Коли розмовляв по телефону, потерпілий раптово почав вимагати повернути телефон, на що він попросив зачекати. Після цього потерпілий почав бити його ногами по його ногах і тому він був змушений відійти приблизно на 10 метрів в сторону, але потерпілий продовжував йти за ним та поводити себе агресивно, почав погрожувати якимись хлопцями.

Через деякий час потерпілий просто розвернувся та пішов геть. Наздогнати потерпілого та повернути йому телефон він не намагався.

Далі телефон розрядився і він пішов з ним додому.

Через день захотів розблокувати телефон, дістав з нього сім-картку потерпілого та вставив свою, перепрошив його в сервісі і цього ж дня попросив знайомого на ім`я ОСОБА_7 здати його до ломбарду. Сам в ломбард телефон не поніс, тому що не мав документів. Знайомий не знав, де він взяв телефон.

Жодних дій для повернення телефону потерпілому не вчиняв.

Кошти, які отримав за телефон, витратив на власні потреби.

Визнав, що заволодів чужою річчю, однак жодного наміру на вчинення злочину не мав.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння повністю підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

Допитаний в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що з обвинуваченим до даної події знайомий не був. Десь в квітні місяці 2023 року, приблизно о 21:30 год він знаходився в магазині «Карамелька» і був напідпитку.

В магазині посварився з іншим покупцем і вони вийшли на вулицю, де продовжили сварку. Біля магазину був незнайомий йому чоловік, як пізніше дізнався то був ОСОБА_4 , який намагався їх заспокоїти. Після закінчення сварки ОСОБА_4 попросив його телефон зателефонувати, на що він погодився.

Мобільний телефон придбав у травні 2022 року.

Коли ОСОБА_4 говорив по його мобільному телефону, він попросив повернути його, але той відмовився і почав відходити від нього в сторону гуртожитку, де було темно. Спочатку пішов за ним, але оскільки там було темно, вирішив далі не йти і сказав, що викличе поліцію, на що ОСОБА_4 відповів, що йому байдуже і пішов далі.

Через деякий час телефон дружина викупила в ломбарді, куди ОСОБА_4 здав його на наступний день після викрадення.

Судом були допитані наступні свідки.

Так, свідок ОСОБА_8 , власник сервісного центру по вул Шевченка, пояснив, що займається ремонтом і продажем техніки, телефонів. Має відеоспостереження. Навесні 2023 року ОСОБА_9 приніс мобільний телефон Самсунг, разом із ним був ще один чоловік. Мислінський пояснив, що не може розблокувати телефон, бо забув пароль. В центрі вони зробили перепрошивку телефону.

Свідок ОСОБА_10 , продавець магазину «Карамелька» по вул Шевченка, пояснила, що навесні 2023 року, ввечері, в магазині між потерпілим та ще одним покупцем ОСОБА_11 виникла суперечка з приводу війни (потерпілий звинувачував ОСОБА_11 в тому, що він не воює). Потерпілий, коли знаходився в магазині, мав при собі мобільний телефон. Через деякий час після того, як вони вийшли на вулицю, вона почула шум на вулиці і вийшла подивитись. Коли вийшла з магазину, побачила потерпілого та ОСОБА_9 (знає його як покупця), які голосно говорили один з одним. Зрозумівши, що все добре, повернулась до магазину. Через деякий час до магазину приїхала поліція, і вона дізналась, що в потерпілого викрали мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_12 , дружина потерпілого, пояснила, що дізналась від чоловіка про те, що навесні 2023 року біля магазину «Карамелька» незнайомий чоловік попросив в нього мобільний телефон, аби зробити дзвінок, на що погодився. Взявши телефон, незнайомець втік, таким чином викравши його. Крадія не знає. Пізніше слідчий повідомив, що телефон знаходиться в ломбарді «Благо», звідки вона його за декілька днів викупила.

Свідок ОСОБА_13 , пояснив, що давно знає обвинуваченого як ОСОБА_14 , який навесні 2023 року прийшов до нього додому і запитав, чи має він документи. Пояснив, що знайшов мобільний телефон і попросив допомогти йому здати його в ломбард. Сказав, що свої документи загубив і сам не зможе цього зробити. Який саме був телефон, не пам`ятає. Ломбард розташований в районі автовокзалу. Він погодився допомогти і вони разом з ОСОБА_4 пішли до ломбарду, куди обвинувачений зайшов сам. Скільки йому заплатили за телефон не знає, обвинувачений дав йому 200 грн. ОСОБА_4 не розповідав, де знайшов телефон, а на запитання чи він не «проблемний» (тобто крадений), відповів, що ні.

Згідно оголошених показів свідка ОСОБА_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія актового запису про смерть №919 від 26.10.2023) встановлено, що 19.04.2023 приблизно о 20:30 год він перебував біля магазину «Карамелька», що розташований на зупинці громадського транспорту по вул Шевченка в м Звягель Житомирської області. Зайшов до магазину та почав розмовляти з продавцем даного закладу. Також до магазину зайшов раніше йому не відомий чоловік, який був одягнений у військову форму. Даний чоловік почав залицятись до жінки, яка працює продавцем в магазині «Карамелька», при цьому вказані дії вищевказаного чоловіка їй не сподобались і він став на її захист. Після цього між ним та даним військовим виникла словесна перепалка, яка продовжилась на вулиці. Коли вони перебували на вулиці, на зупинці транспортного засобу, на лавочці, сидів його знайомий на прізвисько « ОСОБА_16 », ОСОБА_17 . Після того, як їх конфлікт завершився, він направився за своїм місцем проживання, так як не бажав знаходитись там, адже конфлікт між ним та військовим міг продовжитись. Що відбувалось далі біля магазину «Карамелька», йому не відомо. У військового в руках він бачив мобільний телефон, по якому він при ньому постійно здійснював телефонні дзвінки та розмовляв.

Підстав недовіряти потерпілому та вказаним свідкам суд не вбачає, їх показання є стабільними, детальними та доповнюють один одного і стороною захисту не спростовані.

Крім вищезазначених показань, судом також були досліджені наступні письмові докази.

З витягів з ЄРДР слідує, що 22.04.2023 були внесені відомості до ЄРДР та порушено кримінальне провадження за №0000105 за ч.1 ст.190 КК України. В подальшому постановою слідчого поліції від 13.05.2023 правова кваліфікація у даному провадженні була змінена на ч.4 ст.186 КК України.

Згідно даних рапорту від 19.04.2023 про отримання та опрацювання заяви, як була зареєстрована в ЄО за №5416, встановлено що 19.04.2023 о 21:39 год надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_6 про викрадення в нього мобільного телефону марки Самсунг.

Згідно протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.04.2023 від ОСОБА_6 , 19.04.2023 о 21:30 год невідома особа шляхом обману заволоділайого мобільним телефоном марки «Самсунг А32» вартістю 5000 грн.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2024 та довідки дізнавача до нього слідує, що ОСОБА_6 на фотознімку №3, на якому зображений ОСОБА_4 , впізнав особу, яка викрала в нього телефон.

Згідно заяви власника магазину «Максі-сервіс» ОСОБА_8 та протоколу огляду місця події від 22.04.2024 встановлено, що в приміщенні магазину «Максі-сервіс» в присутності власника магазину було вилучено до поліції Videx DVD-R, 16x, 4,7 GB, 120 min диск, на якому міститься відеозапис камер відеоспостереження за 20.04.2023. При огляді даного відео запису встановлено, що о 18:09 год до приміщення сервісного центру «Максі-сервіс» заходять дві особи чоловічої статі, один з яких ОСОБА_4 . Далі, другий чоловік, підходить до столу та дістає з кишень куртки грошові кошти, які викладає на стіл та перераховує. О 18:11 год двоє чоловіків повертаються обличчям до прилавку майстра-продавця та підходять до нього, при цьому другий чоловік передає майстрові грошові кошти. О 18:12 год майстер передає мобільний телефон ОСОБА_4 . О 18:13 год чоловіки виходять з приміщення сервісного центру.

Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 22.04.2023 цифровий носій Videx DVD-R, 16x, 4,7 GB, 120 min, на якому зберігаються відеозаписи з камери відеоспостереження, що встановлена в приміщенні сервісного центру «Максі-сервіс», визнано речовим доказом.

З висновку експерта №919/23-25 від 28.04.2023 слідує, що ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «SAMSUNG», модель А32 (4/64 Gb), в корпусі фіолетового кольору, бувшого у використанні, станом на 19.04.2023 складає 4137,33 грн, при умові, що на дату оцінки виріб був в технічно-справному стані.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2023 та довідки дізнавача до нього слідує, що свідок ОСОБА_8 на фотознімку №2, на якому зображено ОСОБА_4 , впізнав особу, яка принесла до магазину «Максі-сервіс» мобільний телефон «Самсунг А32» з метою розблокування.

Згідно протоколу огляду місця події та протоколу огляду предмета від 26.04.2023 встановлено, що в присутності дружини потерпілого ОСОБА_12 було оглянуто мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель А32 (4/64 Gb), який належить її чоловіку. В подальшому даний мобільний телефон було вилучено до поліції, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , що підтверджується її розпискою.

Згідно відповіді на запит про надання інформації від 27.04.2023 повне товариство «Ломбард Донкредит ТзОВ «Інтер-Ріелті» і компанія» повідомила, що 20.04.2024 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримував у товариства фінансовий кредит під заставу мобільного телефону «SAMSUNG», модель А32. Одночасно товариством було надано відеозапис з камер відеоспостереження у електронному вигляді.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.04.2023 встановлено, що відеозаписи за 20.04.2024 з камер відеоспостереження, які розміщені в приміщенні ломбарду «БЛАГО», записані на оптичний носій VS DVD+R/RW, 4,7 GB, 120min, який було вилучено згідно опису. При огляді даного відео запису встановлено, що особа чоловічої статі, зовні схожа на ОСОБА_18 , о 18.09 год заходить до приміщення ломбарду «Благо», підходить до каси ломбарду та здійснює передачу касиру ломбарду свого паспорту та поруч з собою кладе на прилавок предмет, зовні схожий та мобільний телефон. О 18:13 год до ОСОБА_18 підходить особа чоловічої статі високого зросту, при цьому ОСОБА_13 кладе телефон до кишені та о 18:14 год покидає приміщення ломбарду. О 18:15 год ОСОБА_18 повертається до приміщення ломбарду, стає біля каси, з правої кишені куртки дістає предмет, зовні схожий на мобільний телефон, та передає касиру через касове вікно. О 18:23 год (на 09:25 хв відео) ОСОБА_18 через касове вікно отримує грошові кошти. О 18:24 год (на 10:28 хв відео) до ОСОБА_18 підходить особа чоловічої статі високого зросту та стоїть поруч. О 18:25 год (на 11:17 хв відео) особа чоловічої статі високого зросту покидає приміщення ломбарду «Благо». О 18:26 год (на 11:59 хв відео) ОСОБА_18 покидає приміщення «Благо».

Під час проведення слідчого експерименту 31.05.2023 з фотофіксацією, потерпілий ОСОБА_6 детально розказав та показав обставини викрадення у нього ОСОБА_4 мобільного телефону, вчиненого 19.04.2023.

Вказані докази є достатніми, логічними, послідовними і узгоджуються між собою.

Оцінюючи всі встановлені обставини в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною поза розумним сумнівомі кваліфікує його дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, за ч.4 ст.186 КК України.

Захисник під час розгляду справи вважала, що дії ОСОБА_4 підлягають перекваліфікації з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з чим заявляла відповідне клопотання /а.с.34 т.1/.

Таку позицію сторони захисту суд розцінює як намагання пом`якшити відповідальність обвинуваченого за скоєне протиправне діяння, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.186 КК України грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Поряд з наведеним, відповідно до положень ст.190 КК України шахрайство це заволодіння майном або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Отже, предметом шахрайства є як чуже майно, так й право на нього. З об`єктивної сторони шахрайство полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. При цьому обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності або обов`язковості передачі йому майна чи права на нього. Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно.

Тобто при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно чи право на нього. При цьому, на відміну від відкритого викрадення майна (грабежу), закінченим шахрайство вважається з моменту фактичного одержання винним майна чи права на нього.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Якщо ж обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а вилучення майна відбувалося відкрито, то склад шахрайства відсутній, і такі дії потрібно кваліфікувати як грабіж.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_4 саме відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого, який добровільно не передавав свій телефон та права на нього обвинуваченому, що є обов`язковою ознакою шахрайства. Фактично обвинувачений використав обставини, що об`єктивно склалися на момент грабежу. То ж обман потерпілого у конкретному випадку був лише способом доступу до чужого майна, вилучаючи яке, обвинувачений розраховував на те, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні.

Оскільки обман за таких обставин не є способом неправомірного вилучення чужого майна, то вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не може утворювати шахрайства.

З огляду на наведене, суд не вбачає правових підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 на ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі та у відповідності до ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком суду від 09.05.2024, у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Також і прокурором, і захисником в дебатах вказано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, однак суд не погоджується з ними з таких підстав.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Поведінка ОСОБА_4 не свідчить про його щире каяття, оскільки впродовж усього часу розгляду справи, яка тривала понад півтора року, він не висловив будь-якого щиросердечного розкаяння та жалю з приводу своїх злочинних дій та не відшкодував заподіяну шкоду потерпілому. До судових дебатів обвинувачений не визнавав свою вину в інкримінованому йому злочині. На думку суду, його щире каяття наприкінці розгляду даної справи є формальним, без відповідного ставлення до скоєного, без належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, без осуду та відсутності бажання залагодити провину або виправити зумовлену кримінальним правопорушенням ситуацію.

Також матеріали справи не містять будь-яких відомостей з приводу відшкодування обвинуваченим потерпілому завданої шкоди. Так, допитані 23.05.2024 потерпілий та 20.03.2024 його дружина не підтвердили вказані обставини. Той факт, що викрадений телефон повернутий потерпілому, не свідчить про добровільність відшкодування шкоди, позаяк він був викуплений з ломбарду дружиною потерпілого. Окрім того, не заявлення потерпілим цивільного позову про відшкодування завданої злочином матеріальної або моральної шкоди також не може бути безумовним свідченням того, що таку шкоду йому або не завдано, або відшкодовано.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, його характер;

дані про його особу, який засуджений у травні 2024 року за вчинення умисного корисливого злочину; вину у скоєному визнав повністю лише в судових дебатах; на обліку у психіатра не перебуває, водночас перебуває на обліку лікаря нарколога по причині психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин /а.с.184 т.1/; за місцем проживання характеризується посередньо;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілого, який щодо міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/7413/23 від 09.05.2024, залишеним в силі ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25.12.2024 /а.с.30-37 т.2/, ОСОБА_4 засуджений до 7 років позбавлення волі за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за ч.4 ст.186 КК України, яке мало місце 04.11.2023.

Приписами ст.70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Якщо злочин, за який засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів).

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК.

Резюмуючи викладене, суд погоджується із думкою прокурора та призначає обвинуваченому покарання за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на 7 років 1 місяць; на підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за попереднім вироком від 09.05.2024, ОСОБА_4 слід визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

При цьому, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження за вироком суду від 09.05.2024 у справі №285/7413/23 з 04.11.2023 по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Згідно ст.124 КПК судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №919/23-25 в сумі 2389,98 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений, арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком 7 років 1 місяць.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.05.2024 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання, тобто з 04.11.2023.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «А32», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути власнику;

оптичні диски DVD-R із відеозаписами камер відеонагляду магазину «Максі сервіс» та ломбарду «Благо», долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування в сумі 2389,98 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляійного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, вирок набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1