Справа №295/3875/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

власника (володільця) майна ОСОБА_3 ,

розглянувши внесене старшою слідчою СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000338, зареєстрованого 13.03.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням, в якому послалася на те, що слідчим відділом Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області за процесуального керівництва Житомирської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом під приводом надання допомоги для військових заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на суму 408 940 грн. (ЄО 2470).

Під час проведення комплексу оперативно-розшукових заходів, аналізу наявних баз «МВС Україна» та допиту свідка ОСОБА_7 було виявлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра являється власником квартири АДРЕСА_3 .

Слідча стверджує у клопотанні, що за результатом проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 проживають у господарському приміщенні даного будинку, котре не зареєстроване як житлове, а в приміщенні квартири АДРЕСА_4 указаного будинку проживають батьки ОСОБА_8 , у зв`язку із чим слідством було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку господарського приміщення будинку.

20.03.2025 року в ході проведення обшуку господарського приміщення будинку, в якому проживає ОСОБА_3 із дружиною, було виявлено та в подальшому вилучено:

- посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_3 , в ході огляду якого було виявлено невірність номеру ЄРДПОУ благодійної організації;

- акт передачі та декларацію із додатками на причіп марки «Weippert»;

- генератор марки «DALGARIRAN»;

- ноутбук в корпусі сірого кольору торгівельної марки «Prestigio»;

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Ноте 8А» та мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Мі Ноте 10».

Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, завдання арешту майна, а також з метою забезпечення збереження речових доказів слідча за погодженням із прокурором просить накласти арешт на наведені у клопотанні речі та документи.

Слідча в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник (володілець) майна ОСОБА_3 в судовому засіданні просив не накладати арешт на два телефони, ноутбук дружини і посвідчення волонтера. Зазначив, що ноутбук належить дружині, яка працює психологом в дитячому садочку і у ноутбуці знаходяться потрібні їй в роботі документи. У свою чергу без посвідчення волонтера його не пустять в Донецьку область. Також телефони потрібні для комунікації з військовими. Генератор і причеп готувалися для передачі на фронт.

Заслухавши пояснення власника (володільця) майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000338 від 13.03.2025, Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння ОСОБА_3 шахрайським шляхом, під приводом надання допомоги для військових, грошовими коштами, що належать ОСОБА_6 , із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.03.2025 року надано дозвіл слідчим слідчої групи СВ Житомирського РУП №1 ГУНП ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також відшукування та вилучення речей, а саме: грошових коштів в сумі 408 940 грн., котрі отримані внаслідок злочинної діяльності, документів потерпілих осіб (договорів, анкет тощо), знаряддя вчинення злочину (мобільної та комп`ютерної техніки) та інших предметів злочинної діяльності (чорнових записів, бухгалтерського обліку, банківських карток тощо), які мають значення у кримінальному провадженні №0000338 від 13.03.2025, які здобуті незаконним шляхом та можуть бути використані як доказ кримінального правопорушення.

Постановою старшої слідчої СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 20.03.2025 вилучені за наслідком проведеного у господарському приміщенні за місцем проживання гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_3 ; акт передачі та декларацію із додатками на причіп марки «Weippert»; генератор марки «DALGARIRAN»; ноутбук в корпусі сірого кольору торгівельної марки «Prestigio»; мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Ноте 8А»; мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Мі Ноте 10» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для арешту майна слідчою зазначено збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчою доведено законні підстави для арешту на наведені у клопотанні посвідчення волонтера, акт передачі та декларацію із додатками на причіп, генератор ноутбук та два мобільних телефони, оскільки наявні достатні підстави вважати, що зазначені речі й документи відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому, накладення арешту на майно, на переконання слідчого судді, в даному випадку жодним чином не порушуватиме справедливий баланс між гарантованими законом інтересами володільця (власника) і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_3 ; акт передачі та декларацію із додатками на причіп марки «Weippert»; генератор марки «DALGARIRAN»; ноутбук в корпусі сірого кольору торгівельної марки «Prestigio»; мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Ноте 8А»; мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Ксіомі Редмі Мі Ноте 10», а також тимчасово позбавити їх володільців можливості розпоряджатися й використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1