В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/27/25

Кримінальне провадження № 1-кп/542/32/25

16 січня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2024 за № 0000284 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вдови, не працюючої, раніше не судимої:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2024 року близько 18:00 год ОСОБА_4 розпивала алкогольні напої разом з ОСОБА_6 у належному їй будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після того, як ОСОБА_6 залишив домогосподарство, ОСОБА_4 побачила на столі в приміщенні спальної кімнати мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy у чорному чохлі, який ОСОБА_6 забув та всередині якого знаходились його банківські картки, емітовані АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на крадіжку грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 передала банківську картку «Золота для виплат», емітовану АТ КБ «ПриватБанк № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та попросила зняти з неї грошові кошти у розмірі 800, 00 грн, а також грошові кошти, які ОСОБА_4 має намір переказати їй на картку. При цьому, ОСОБА_7 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_4 , в банкоматі, що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, 33, зняла готівкові кошти та передала їх ОСОБА_4 .

У подальшому, 07.12.2024 близько 19:00 год ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу на крадіжку грошових коштів з банківських карток ОСОБА_6 , увімкнула залишений ним мобільний телефон, та відкрила в ньому мобільний додаток «Приват 24», без паролю. ОСОБА_4 , використовуючи функцію додатку «переказ грошових коштів» ввела номер платіжної картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , належної ОСОБА_7 , та о 19 год 08 хв здійснила переказ грошових коштів з банківської картки «Золота для виплат», емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 у розмірі 7681,00 грн та о 19 год 12 хв здійснила другий переказ грошових коштів з банківської картки «Золота «Універсальна»», емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_6 , у розмірі 15050,00 грн. В подальшому, ОСОБА_7 , не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_4 , в банкоматі, що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, 33, зняла готівкові кошти та передала їх ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 23 531,00 грн.

ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06 січня 2025 року між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачена підтвердила свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала беззастережно, пояснила, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до неї не застосовувалося, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваною досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченою та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілий надав прокурору згоду на укладення угоди, про що свідчить його письмова заява.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена просила затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_4 та встановлено, що вона не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, характеризується задовільно, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченою вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Зі змісту угоди вбачається, що сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Для виправлення підозрюваної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи особу винної, а також обставини, що пом`якшують покарання, сторони вважали можливим виправлення підозрюваної без ізоляції від суспільства та звільнення її від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, і у зв`язку з чим просили суд застосувати вказану норму та звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваною угоди про визнання винуватості, призначення останній узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2024 за № 0000284, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 про визнання нею винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику, потерпілому.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1