Справа № 289/2015/24
Номер провадження 1-кп/289/51/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Рача, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 17.04.2024 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. ст. 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

-ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.12.2024 ОСОБА_5 звільнено від покарання за вищевказаним вироком за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, приведено цей вирок у відповідність до вимог КК України та постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 263, ст. 75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисні тяжкі злочини, маючи дані судимості не знятими та не погашеними у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та під час відбування покарання повторно вчинив умисний тяжкий злочин проти власності за наступних обставин.

17 вересня 2024 року у вечірній час ОСОБА_5 знаходився у будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , де разом з власницею вживав спиртні напої.

Під час вживання спиртного ОСОБА_6 сп`яніла та заснула, після чого у ОСОБА_5 у вказаний день та місці виник злочинний умисел направлений на крадіжку майна з будинку ОСОБА_6 .

Цього ж дня, близько 19 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність вчинених дій, керуючись корисливим мотивом та з метою наживи, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , що розташований за вищевказаною адресою, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до спальної кімнати вказаного домоволодіння, де побачив та таємно, умисно, повторно в умовах воєнного стану викрав телевізор, марки «GRUNHELM», моделі 24H300-GA11, ринковою вартістю 3647 гривень 70 копійок, та тюнер, марки «Sat Integral», моделі «S-1268HD», ринковою вартістю 616 гривень 33 копійки, які виніс за територію господарства ОСОБА_6 та розпорядився ними на власний розсуд, залишивши собі у користування.

Вчиненими діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4263 гривні 66 копійок.

Таким чином, за викладених обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин скоїв наведений злочин та щиро розкаюється у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 17 вересня 2024 року близько 16 години до її помешкання прийшов обвинувачений. Пізніше вини разом вечеряли і розпивали алкоголь. Після вечері вона залишилась у своїй кімнаті дивитись телевізор, а обвинувачений пішов додому, згодом повернувся, однак на прохання потерпілої знову відразу ж пішов з її будинку. На ранок у батьківській кімнаті потерпіла виявила відсутність телевізора та тюнера, тому звернулась до поліції. Під час слідчих дій працівники поліції виявили вказаний телевізор і тюнер у обвинуваченого, який їх добровільно повернув. При призначенні обвинуваченому покарання просила його суворо не карати.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та потерпілою, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_5 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Водночас, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину окрім показань потерпілої також підтверджується нижченаведеними дослідженими судом письмовими доказами.

Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.09.2024 згідно якого слідчий прийняв усну заяву від потерпілої ОСОБА_6 про крадіжку вищезгаданого телевізора та тюнера з її будинку (а.с. 40-42).

Письмовою заявою ОСОБА_6 від 20.09.2024 згідно якої остання надала дозвіл на проведення огляду її домогосподарства (а.с. 43).

Протоколом огляду місця події від 20.09.2024 та фототаблицями до цього протоколу, проведеного в домоволодінні потерпілої, розташованого по АДРЕСА_2 , підтверджується те, що в ході проведення огляду у спальні будинку було виявлено відсутність вищезазначеного телевізора та тюнера (а.с. 44-53).

Заявою обвинуваченого ОСОБА_5 від 20.09.2024, відповідно до якої останній добровільно видав поліції телевізор та тюнер (а.с. 54).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 20.09.2024 він надав дозвіл слідчо-оперативній черговій групі провести огляд місця події за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 55).

Протоколом огляду місця події від 20.09.2024 та фототаблицями до цього протоколу, проведеного на вулиці навпроти будинків №5 та 6 по вул. Герцена в м. Радомишль підтверджується те, що обвинувачений добровільно видав викрадені ним у потерпілої телевізор та тюнер (а.с. 56-63).

Висновками експерта №СЕ-19/106-24/14272-ТВ та №СЕ-19/106-24/14273-ТВ від 30.09.2024, згідно яких ринкова вартість супутникового ресивера торговельної марки «Sat Integral», моделі «S-1268HD» станом на 17.09.2024 становила 616,33 грн, а телевізора, марки «GRUNHELM», моделі 24H300-GA11, - 3647,70 грн (а.с. 67-70, 73-76).

Письмовою заявою ОСОБА_6 від 30.09.2024, підтверджується те, що остання надала дозвіл на проведення слідчого експерименту у її домогосподарстві (а.с. 78).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.09.2024 за участі потерпілої підтверджується те, що остання на пропозицію слідчого детально у власному домогосподарстві розповіла та показала, як 17.09.2024 близько 16:00 год. до неї додому прийшов давній знайомий ОСОБА_5 , з яким вони пізніше разом вечеряли та вживали горілку. Близько 19 години вони завершили вечеряти, після чого потерпіла залишилась у залі, де стала дивитись телевізор, а обвинувачений кудись пішов та повернувся, однак потерпіла сказала йому йти додому, тому той знову пішов з її будинку. Наступного дня близько 9 години потерпіла виявила відсутність у спальні вищезгаданих телевізора та тюнера (а.с. 79-82).

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який характеризуються за місцем проживання, як такий щодо якого скарг та заяв про неналежну поведінку не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, визнав повністю вину, щиро розкаявся у скоєнні даного злочину, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Отже, приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, позицію прокурора, а також думку потерпілої, яка на суворості покарання не наполягала, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, ОСОБА_5 раніше був засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.04.2024 за ч. 1 ст. 263, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Водночас, нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, останній вчинив після постановлення вищезазначеного вироку, а тому враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , якого було звільнено від відбуття покарання з випробуванням, вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, відповідно до вимог ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним попереднім вироком.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз, які матеріалами справи підтвердженні у загальному розмірі 3183 грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілою не заявлено. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.04.2024, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Речові докази, а саме: телевізор, марки «GRUNHELM», моделі 24H300-GA11, та тюнер, марки «Sat Integral», моделі «S-1268HD», які повернуто на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в загальній сумі 3183 грн. 60 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1