Провадження № 1-кс/947/4462/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення огляду в рамках кримінального провадження № 0001449 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення огляду, з якого вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001449 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2019 державний реєстратор виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , маючи право доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розглянувши заяву ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 09.10.2019 о 14:07 за реєстраційним номером 36343284 та додані до неї документи (оформлені в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 0812 від 08.11.2001 та акт приймання-передачі від 08.11.2001 до зазначеного договору між ТОВ «Инвестиционный дом «ГазЭнергоСтрой» та ОСОБА_6 ), маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діючи всупереч вимогам законодавства України, з порушенням норм законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав, прийняла рішення № 49135264 від 11.10.2019 та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- відкрила розділ та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна

з реєстраційним номером 101;

- провела державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальної площею 76,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у той же день, розглянувши заяву ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту о 14:10 за реєстраційним номером 36343395 та додані до неї документи (оформлені в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 0811 від 08.11.2001 та акт приймання-передачі від 08.11.2001 до зазначеного договору між ТОВ «Инвестиционный дом «ГазЭнергоСтрой» та ОСОБА_6 ), маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діючи всупереч вимогам законодавства України, з порушенням норм законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав, прийняла рішення № 49134515 від 11.10.2019 та несанкціоновано змінила інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- відкрила розділ та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна

з реєстраційним номером 101;

- провела державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальної площею 134,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004; щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини щодо укладення договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень № 0811 та № 0812 від 08.11.2001 виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, а тому для їх врегулювання застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно з ст. 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Відповідно до ст. 42 цього Кодексу угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду.

Зокрема відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 44 ЦК УРСР у письмовій формі повинні укладатись угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу (усні угоди), та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з ст. 45 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

У відповідності до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Статтею 224 ЦК УРСР передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Додані до заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вищевказані договори купівлі-продажу нежитлових приміщень за № 0811 та № 0812 від 08.11.2001 укладені в простій письмовій формі між організацією та громадянином (ТОВ «Инвестиционный дом «ГазЭнергоСтрой» та ОСОБА_6 ), при цьому ОСОБА_6 були продані нежитлові будівлі. Відтак, з огляду на вищевказані норми ЦК УРСР в їх сукупності, щодо дотримання простої письмової форми її укладення, обов`язкове її нотаріальне посвідчення законом прямо не передбачалося.

З 01.01.2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України 2003 року.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року (із наступними мінами та доповненнями), який набрав чинності з 03.08.2004 року, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ст. 4 цього Закону право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Пунктом 5 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

До прийняття вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, на момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень № 0811 та № 0812 від 08.11.2001, а також актів передачі майна за вказаними договорами була чинною Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв`язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Пунктами 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8 цієї Інструкції передбачалося, що державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Державній реєстрації підлягають тільки ті об`єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тими бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об`єкти.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (із змінами і доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року № 157/6445, який втратив чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року № 2102/22414 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», повноваження щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно також були закріплені за бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до пунктів 1.9, 1.10 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за

№ 399/2839, до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться зокрема нежитлові будинки. У державній реєстрації об`єкта нерухомості може бути відмовлено якщо зокрема правовстановлювальний документ не передбачений цією Інструкцією.

Згідно з Переліком правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, який є додатком 1 до вказаної Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, чинної на час укладення між ТОВ «Инвестиционный дом «ГазЭнергоСтрой» та ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за № 0811 та № 0812 від 08.11.2001 та актів приймання-передачі до вказаних договорів, правовстановлювальними документами є зокрема договори купівлі-продажу, посвідчені державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, або зареєстровані біржею, а також рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Тобто договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений відповідно до закону в простій письмовій формі не був передбачений вказаною Інструкцією, як правовстановлювальний документ на підставі якого провадиться державна реєстрація права власності.

Таким чином, державний реєстратор виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області ОСОБА_5 , не маючи правових підстав, у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам діючого на час їх укладення законодавства, а саме недотримання нотаріальної форми укладених між ТОВ «Инвестиционный дом «ГазЭнергоСтрой» та ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за № 0811 та № 0812 від 08.11.2001, незаконно здійснила реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , які належать селекційно-генетичному інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення Національної академії аграрних наук України, чим заподіяла значну шкоду.

Згідно ст. 91 КПК України однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Так, 17.03.2025 слідчим у кримінальному провадженні призначено судову оціночно-будівельну експертизу об`єкту нерухомого майна, а саме приміщення № 1-А, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 134,4 кв.м., реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_7 (свідоцтво експерта № 38-22/П, адреса знаходження: АДРЕСА_5 ).

З метою вирішення питань зазначеної експертизи, судовим експертом скеровано клопотання щодо забезпечення безперешкодного доступу до об`єкта дослідження.

Виходячи із зазначеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду приміщення № 1-А, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 134,4 кв.м., реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101, з метою отримання відомостей, які мають доказове значення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про надання дозволу на проведення огляду підтримав в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 237 КПК України огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приміщення № 1-А, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

З урахуванням вищевикладеного, з метою виявлення відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та їх фіксації, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, проведення подальших необхідних слідчих дій, з метою прийняття у подальшому законного та обґрунтованого процесуального рішення за результатами проведення досудового розслідування, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, яке в повній мірі відповідає вимогам, які ставляться до такого роду клопотань, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 233- 235, 237 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення огляду в рамках кримінального провадження № 0001449 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України - задовольнити.

Надати слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001449 від 04.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України та прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні дозвіл на проведення огляду приміщення № 1-А, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 134,4 кв.м., реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101, власником якого згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_6 , за участю представника потерпілої юридичної особи СГІ НЦНС НААН України ОСОБА_8 , судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво експерта № 38-22/П) та інших спеціалістів в разі необхідності, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, які мають доказове значення, та проведення судової оціночно - будівельної експертизи.

Визначити строк дії ухвали тривалістю десять календарних днів, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею, а саме до 04.04.2025 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1