ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1487/24

Провадження № 1-кп/486/223/2024

10 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 19 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000377 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської область, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком суду Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 04 жовтня 2006 року за ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 139, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 72 КК Республіки Білорусь до 11 років позбавлення волі, постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 серпня 2012 року вирок приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_3 вважається засудженим за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений 16 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, 18 серпня 2024 року приблизно о 13:00 годині, знаходячись у приміщені квартири АДРЕСА_2 , вирішив таємно викрасти належні власниці квартири ОСОБА_5 грошові кошти, які знаходилися у її сумочці в приміщені прихожої кімнати на полиці.

З метою реалізації свого умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи повторно, умисно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 у зазначений час та у вказаному вище місці, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці квартири ОСОБА_5 , яка вийшла до кухні, та переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумочки, яка знаходилася на полиці в приміщенні прихожої кімнати, належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 14 000 гривень, купюрами у кількості 14 шт. номіналом по 1000 кожна, з якими зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 14000 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження на підставі наступних доказів на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що приблизно о 13:00 год. 18 серпня 2024 року перебував у квартирі ОСОБА_5 , де вирішив викрасти гроші, які цього ж дня трохи раніше побачив у ОСОБА_5 у сумочці, коли потерпіла в його присутності через термінал відправляла гроші. Поки ОСОБА_5 була у кухні, він витяг з сумочки гроші номіналом по 1000 грн та поклав собі в кишеню. Потім сказав ОСОБА_5 , що йому зателефонували і йому необхідно піти, але він повернеться. Він пішов та не повернувся. Грошей виявилось 14 купюр по 1000 грн, а всього в сумі 14000 грн, які він витратив на свої потреби. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 18 серпня 2024 року вона зустріла на вулиці ОСОБА_3 . В його присутності переводила кошти синові через термінал у магазині. Приблизно о 13-ій год. вони разом з ОСОБА_3 прийшли до місця її проживання по АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_3 повинен був відремонтувати їй вікно. Під час перебування на кухні ОСОБА_3 повідомив, що йому треба піти у власних справах та сказав, що повернеться. Одразу вона помітила, що її сумка трохи більше відкрита, ніж вона її лишала та виявила відсутність грошей, а саме, 14000 грн купюрами по 1000 грн. Вона одразу кинулась шукати ОСОБА_3 , але не знайшла.

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - за ч. 4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу останнього, який раніше судимий, в тому числі за кримінальне правопорушення проти власності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує висновок органу пробації.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- косметичку чорного кольору з вмістом квитанції за комунальні послуги, паспортів на водяні лічильники, блокноту без записів та блокноту з записами, яку поміщено до сейф-пакету SUD2001342, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- коробку з-під мобільного телефону «Redmi A3», коробку від мережевого зарядного пристрою «Baseus», фрагменти стартового пакету, лоток від сім-картки, стартовий пакет «Водафон», поліетиленовий пакет з логотипом «Кібернетики», які поміщено до сейф-пакету SUD2001341, мобільний телефон «Redmi Note 9» серійний номер НОМЕР_1 з номером телефону НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку свідку ОСОБА_6 , залишити останньому;

- зарядний пристрій з шнуром до нього «Baseus», дві сім-карти мобільного оператора «Водафон» з написом НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які знаходяться в сейф-пакеті ВУМ1007753, 2 фіскальних чека з магазину «Кібернетики» від 18 серпня 2024 року та 2 інструкції з використання мобільного телефону «Redmi A3», як знаходяться в сейф-пакеті ВУМ1007752, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, знищити, як таке, що не має ніякої цінності і не може бути використане.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1