Справа № 742/420/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/434/25
Категорія - ч.1 ст. 309 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові об`єднані в одне провадження, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000008 від 01 січня 2025 року та №0000020 від 08 січня 2025 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2025 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання або роботи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3183,6 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 01 січня 2025 року близько 11:00 години, перебуваючи по вул. Густинська в м. Прилуки Чернігівської області, знайшов на землі згорток ізоляційної стрічки з зіп-пакетом, який містив кристалічну речовину. Розуміючи, що дана речовина може бути психотропною, ОСОБА_8 поклав її у свою куртку з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.

08 січня 2025 року близько 14:30 год. ОСОБА_8 , поблизу кафе «Авіатор» у м. Прилуки знову знайшов зіп-пакет із кристалічною речовиною, яку також залишив собі для подальшого вживання без мети збуту.

Згідно висновків судових експертиз: у першому випадку вилучено 0,6352г. особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). У другому випадку вилучено 0,682 г. цієї ж речовини.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилаючись на положення п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, вважає, що ухвалений вирок не відповідає цим вимогам, оскільки не містить повного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним щодо обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, зокрема, події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форми вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, у формулюванні обвинувачення, визнаному судом доведеним не зазначено наявні у висунутому органом досудового розслідування обвинуваченні такі суттєві складові предмету доказування як обставини та час зберігання психотропної речовини, не зазначено форму вини щодо придбання та зберігання забороненої в обігу психотропної речовини.

Незважаючи на те, що суд мав право розглянути кримінальне провадження відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, однак допустив спрощене формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відсутність у вироку сформульованого конкретного та повного обвинувачення, визнаного судом доведеним, підкреслює прокурор, відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» №8 від 24.10.2003 року, свідчить про порушення права обвинуваченого на захист, передбачений ст.ст. 20,42,43 КПК України, а саме право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його визнали винуватим, що і вказує про наявність підстав для скасування вироку на підставі ч.1 ст. 412 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, та наполягав на наявності істотних порушень вимог КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Як убачається з вироку, під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обстави, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Однак, при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, місцевий суд допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України, не вказав обставини та час зберігання психотропної речовини, форму вини ОСОБА_8 щодо придбання та зберігання забороненої в обігу психотропної речовини, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 цього Кодексу підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує практику суду касаційної інстанції, яка орієнтована на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому.

Тому, наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою (Постанови Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к, від 12 жовтня 2023 року в справі № 717/1639/21, від 09 березня 2023 року в справі № 606/2657/21).

З огляду на вище зазначене, мотивувальна частина вироку не містить формулювання обвинувачення, визнаного обвинуваченим ОСОБА_8 , надмірне скорочення судом обставин вчинення кримінального правопорушення, що в ньому відсутні такі складові як обставини та час зберігання психотропних речовин, форма вини щодо незаконного придбання та зберігання, забороненої в обігу психотропної речовини, а тому, вирок суду ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11