Справа № 126/89/18
Провадження №11-сс/801/247/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

заявника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 07.01.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 27.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року. Просив слідчого суддю скасувати постанову та направити справу до ВП ГУНП №1 для проведення досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження незаконна, упереджена, необґрунтована, поспішна та прийнята з суттєвим порушенням вимог ст.40 та ч.2 ст.9 КПК України, оскільки під час проведення одночасного допиту його як потерпілого і свідка ОСОБА_8 , де він визнав, що під час допиту 22.09.2006 в прокуратурі він був ознайомлений з протоколом допиту і поставив свій підпис під протоколом, тобто був ознайомлений за відповідальність згідно ст. 71 КПК України та статей 384-385 КК України. ОСОБА_8 надав брехливі покази стосовно нього та звинувачував його у торгівлі людьми, що загрожувало йому згідно ст. 149 КК України, а саме у скоєнні тяжкого злочину. Щодо свідка ОСОБА_9 зазначив, що останній відмовляється отримувати повістку, хоча працює у своєму кафе, з`являється на ринку, однак слідчий не вживає всіх мір для одночасного допиту його як потерпілого та ОСОБА_9 , крім того, слідчий не виконує вказівки прокуратури і суду, тому вбачає в бездіяльності слідчого корупційні дії з метою прикриття конкретного кримінального злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримав повністю з мотивів, зазначених у ній, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Зазначив, що у матеріалах скарги та кримінального провадження є достатні докази для пред`явлення підозри зазначеним ним особам, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які написали на нього заяви та давали неправдиві свідчення про те, що він торгує людьми. На підставі їхніх заяв стосовно нього були порушені кримінальні справи, у тому числі за торгівлю людьми, а на підставі їх свідчень, які останні давали стосовно нього під час досудового слідства та судових проваджень, вказані справи розглядалися та тривали 11 років. Вина його не доведена, справи закриті.

Старший дізнавач СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, у зв`язку із її необґрунтованістю. Зазначив, що факти, викладені у скарзі, необґрунтовані та вже були ретельно перевірені під час досудового розслідування. Твердження ОСОБА_6 , що покази, надані ОСОБА_8 , були спрямовані на звинувачення його у торгівлі людьми, за що стосовно нього було порушено кримінальну справу безпідставні у зв`язку із тим, що відповідно до вимоги Департаменту інформаційних технологій ''Обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей'' ОСОБА_6 взагалі не було пред`явлено обвинувачення, передбачене ст. 149 КК України (торгівля людьми), та у судах така кримінальна справа не розглядалася. Посилання ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_9 ухиляється від отриманні повістки та проведення одночасного допиту також безпідставне, так як 24.04.2024 під час досудового розслідування ОСОБА_9 допитано в статусі свідка, який від надання будь-яких показів в порядку ст. 63 Конституції України відмовився, а отже підстав, що чітко визначені ч.9 ст. 224 КПК України (слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях) для проведення одночасного допиту немає. Наголосив на тому, що предметом кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, являється неправдиве показання свідка. Показання (ст. 95 КПК) свідка (ст. 65 КПК) чи потерпілого (ст. 55 КПК) є неправдивими (лжесвідчення), якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження. Відповідно до роз`яснень показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, повідомлені суду чи іншій уповноваженій особі у встановленому законом порядку і належним чином процесуально оформлені. Неправдивими є показання, які не відповідають дійсності, в яких повністю або частково перекручені, у тому числі шляхом замовчування, факти, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надані у вересні 2006 року в Бершадській районній прокуратурі та покази надані під час судових засідань, зокрема і в Чечельницькому районному суді Вінницької області, що не були враховані при ухваленні вироку та не містили і не могли містити відомостей про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, а отже не могли спричинити будь-якої шкоди правосуддю, так як не входили до складу пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та були надані останніми зі слів самого ОСОБА_6 .. За результатами проведення досудового розслідування не встановлено, будь-яких об`єктивних обставин, що дали б підстави пред`явити підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя послався на те, що під час досудового розслідування дізнавачем виконано усі вказівки прокурора, здійснено усі можливі та необхідні дії, здійснено тимчасові доступи до усіх кримімнальних проваджень, що розглядалися Тростянецьким, Чечельницьким та Теплицьким районними судами Вінницької області стосовно ОСОБА_6 , проаналізовано дані покази ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також прийняті судами рішення та вчинено усі дії, спрямовані на допит ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за результатом чого дізнавачем обґрунтовано встановлено підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 07 січня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2016 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, та направити матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді упереджена, невмотивована, постановлена з порушенням законодавства. Зокрема, згідно з ст. 56 КПК України порушені права потерпілого та ст. 84 КПК України, оскільки суддя проігнорував докази в справі, які надані потерпілим. Зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ст.95, 225 КПК України, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Також вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що 11.04.2024 постанова про закриття була скасована слідчим суддею, оскільки дізнавачем не надано належної оцінки показам ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в прокуратурі.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, оскільки вона відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтовані. Крім того, з матеріалів судового провадження також убачається, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 з дотриманням положень ст. ст. 303, 304, 306 КПК України.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що в провадженні СД ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 27.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Дане кримінальне провадження було порушено за заявою ОСОБА_6 від 24.10.2016 про дачу неправдивих показів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , щодо того, що він здійснює підготовку жінок для відправки в Ізраїль для зайняття проституцією.

Колегією суддів установлено, що під час досудового розслідування дізнавачем вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках цього кримінального провадження, встановлювались і перевірялись всі обставини, необхідні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Зокрема, дізнавачем були проведені наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії:

- допитано ОСОБА_6 у статусі свідка та в статусі потерпілого;

- у Теплицькому районному суді Вінницької області здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000013 від 28.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, № 126/1809/15-к (провадження 1-кп/144/1/16) та вилучено аудіозаписи судових засідань та журнал судового засідання від 09.11.2015;

- на підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду в Бершадській місцевій прокуратурі було здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 28.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4, 5 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України, та вилучено журнали та протоколи судових засідань Чечельницького районного суду Вінницької області та Тростянецького районного суду Вінницької області, а також допити свідків ОСОБА_9 від 15.09.2006 та ОСОБА_8 від 22.09.2006;

- допитано в статусі свідка ОСОБА_8 ;

- проведено одночасний допит між потерпіли ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 ;

- допитано в статусі свідка ОСОБА_9 , який на підставі ст.63 Конституції України відмовився від надання будь-яких пояснень;

-додатково допитано в статусі потерпілого ОСОБА_6 ;

За результатами проведення слідчих та процесуальних дій, дізнавачем установлено, що стосовно ОСОБА_6 було порушено кримінальну справу за ч.3, 5 ст. 27 ч.1 ст.369 КК України та вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.05.2013 ОСОБА_6 визнано винним та засуджено до покарання у вигляді штрафу. Вирок було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11.09.2013, однак скасований ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2014, а справу направлено на нове розслідування.

Вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.02.2012 ОСОБА_6 визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3, 5 ст.27 ч.1 ст.369 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину та виправдано. Зі змісту вказаного вироку, а саме зі свідчень свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що оперативні матеріали по даній справі було заведено на підставі повідомлення ОСОБА_11 , який вказав, що звернувся до начальника Бершадського РВ УМВС ОСОБА_13 з рапортом, у якому доповів про намагання дачі йому хабара за виготовлення фальшивих документів.

Окрім того, дізнавачем установлено, що суд у своєму вироку зазначив, що наявність чи відсутність викладених свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 фактів не входить до складу злочину, пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_6 .

Також дізнавачем установлено, що ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 15.08.2016 закрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.4, 5 ст.27 - ч.1 ст.366 КК України (службове підроблення)у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

З вимоги Департаменту інформаційних технологій ''Обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей'' дізнавачем установлено, що ОСОБА_6 взагалі не було пред`явлено обвинувачення, передбачене ст. 149 КК України (торгівля людьми), та у судах така кримінальна справа не розглядалася.

Таким чином, дізнавачем було вжито всіх, передбачених законом заходів із збирання та оцінки доказів, відповідно до вимог ст. 94 КПК України із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положень ст. 2 КПК України, та прийнято ґрунтовне рішення про необхідність закриття кримінального провадження.

Ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач, з якими погодився слідчий суддя, виходили з того, що дізнавачем зазначені мотиви та підстави його прийняття, зокрема, надано обґрунтовану оцінку тому, що покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , надані у вересні 2006 року в Бершадській районній прокуратура, та покази, надані під час судових засідань, зокрема і в Чечельницькому районному суді Вінницької області, щодо відомих їм фактів чи відсутності фактів не входили до складу злочину, пред?явленому ОСОБА_6 , тобто дані покази судом не були враховані при ухваленні вироку та не містили і не могли містити відомостей про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, а отже не могли спричинити будь- якої шкоди правосуддю.

Таким чином, дізнавачем під час проведення дізнання не встановлено складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на яких прямо вказує ОСОБА_6 , як на осіб, що вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України.

Перевіривши як матеріали судового, так і кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що такий висновок є належним, повністю ґрунтується на вимогах закону та доказах, здобутих у процесі проведення дізнання.

Зокрема, дізнавач надав належну оцінку встановленим у процесі дізнання даним, виконавши всі можливі процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин у кримінальному провадженні, та дійшов обґрунтованого висновку з всебічним врахуванням усіх доказів та обставин провадження щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Винесена дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження, з якою погодився слідчий суддя, містить виклад фактичних обставин, оцінку досліджених доказів та мотиви, якими керувався дізнавач при прийняті процесуального рішення, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді є упередженою, невмотивованою, постановленою з порушенням законодавства, безпідставні, оскільки, як убачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя з`ясував обставини кримінального провадження та, оцінивши зібрані дізнавачем докази, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду доводи про те, що слідчим суддею порушені права потерпілого та проігноровані докази в справі, які надані потерпілим. На переконання апеляційного суду, вказані доводи є нічим іншим, як міркуванням загального характеру та особистим баченням ОСОБА_6 щодо судового розгляду його скарги.

Стосовно доводів про те, що слідчим суддею порушено вимоги ст.95, 225 КПК України, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, то колегія суддів зазначає наступне.

Положення ч.4 ст. 95 КПК України стосуються розгляду кримінального провадження судом першої інстанції по суті за результатом якого поставляється судове рішення про винуватість або невинуватість особи. Відповідно під час судового розгляду по суті, суд не може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він особисто сприймав під час судового засідання, або показаннях, наданих у порядку ст.225 КПК України.

Натомість слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, тобто слідчим суддею не констатується висновок про винуватість особи. З огляду на це, положення ч.4 ст.95 КПК України не поширються на слідчого суддю.

Доводи про те, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що 11.04.2024 постанова про закриття була скасована слідчим суддею, оскільки дізнавачем не надано належної оцінки показам ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в прокуратурі також безпідставні.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавачем після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження надано належну оцінку показам ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в прокуратурі.

Так, з вказаного приводу дізнавачем обґрунтовано зазначено про те, що покази, надані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо наявності чи відсутності даного факту не входили до складу злочину пред?явленому ОСОБА_6 . Тобто дані покази судом не були враховані при ухваленні вироку та не містили і не могли містити відомостей про факти, які підлягають встановленню і мають важливе значення для правильного вирішення справи, а отже не могли спричинити будь якої шкоди правосуддю.

Зрештою наведені в апеляційній скарзі інші доводи також не спростовують правильність висновків слідчого судді та не містять вказівки на порушення норм кримінального та кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість ухваленого рішення.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що формальне скасування постанови про закриття кримінального провадження для продовження досудового розслідування, яке не сприятиме встановленню обставин наявності ознак складу кримінального правопорушення, є недоцільним, оскільки рішення дізнавача є законним, викладені висновки відповідають фактичним обставинам, установленим матеріалами справи, підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття достатньо вмотивовані, ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. 284, 404,407,419,422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 березня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3