ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 с-ще Тиврів 145/296/25

1-кп/145/98/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 09 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, безробітного, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 без наявності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев, прийшов до лісового масиву, що знаходиться в обході № 5 кварталу № 92 виділу № 6, поблизу населеного пункту Сутиски Сутисківської ТГ Вінницького району Вінницької області, який на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ВН 002179 від 08.05.2003 перебуває у користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, власною, заздалегідь підготовленою бензопилою невідомої марки (з маркуванням на корпусі "Camberg-18"), на зазначеній вище місцевості, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів" від 23.07.2007 за № 761, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив незаконну вирубку 5 (п`яти) сироростучих дерев, саме: породи "граб" - залишковим діаметром пня 31x38 см, "дуб червоний" - залишковим діаметром пня 43х45 см, "клен" - залишковим діаметром пня 40х41 см, "липа" - залишковим діаметром пня 30х35 см, "ясен" - залишковим діаметром пня 40х44 см, до ступеню припинення росту, відділивши стовбур дерев від коріння та одного дерева породи "берест", сухостій, залишковим діаметром пня 30х34 см, відділивши стовбур дерева від коріння.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 згідно з висновком експерта наданого за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи Житомирського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України від 29.01.2025 № СЕ-19/106-25/1609-ФХЕД із врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" спричинив державі в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" шкоду на загальну суму 79664,14 грн, що є істотною шкодою.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 246 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи. Цивільний позов визнав повністю.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання щодо заяви представника потерпілого та цивільного позивача, ухвалив провести судовий розгляд за його відсутності з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 дав показання, що дійсно він 09.01.2025 в денну пору доби прийшов до лісу, поблизу селища Сутиски, щоб оглянути територію з метою подальшого заготовлення дров. Цього ж дня, приблизно о 18:00, коли стемніло, взяв із дому бензопилу кустарного виробництва та пішов до лісу, де, без відповідного дозволу, здійснив незаконну порізку дерев. Всього зрізав 4 дерева, одне дерево не дорізав, оскільки заклинило бензопилу. У подальшому стовбури зрізаних дерев мав нарізати довжиною по 1 метру та доставити їх додому. Водночас на місці незаконної порізки його застали працівники поліції, які вилучили зрізану ним деревину та його бензопилу. У вчиненому щиро кається, цивільний позов визнає.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до частин 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме в незаконній порубці дерев в лісах, що заподіяло істотну шкоду.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Судом установлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яку відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, раніше не судимий, безробітний, одружений, на утриманні має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 246 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на два роки. При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Призначення ж іншого покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Вирішуючи цивільний позов ДП "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 79664,14 грн, суд зазначає наступне.

Зазначений в позовній заяві розмір шкоди в сумі 79664,14 грн, заподіяний державі внаслідок незаконної порубки підтверджений висновком судової інженерно - екологічної експертизи від 29.01.2025 № СЕ-19/106-25/1609-ФХЕД.

За змістом ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, передбачена статтею 105 Лісового кодексу України.

Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що цивільний позов ДП "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 79664,14 грн, підлягає задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні державним інтересам в особі ДП "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" злочинними діями матеріальної шкоди у вказаних розмірах встановлена під час судового розгляду кримінального провадження в суді, сума спричиненої шкоди обвинуваченим не оспорюється та цивільний позов визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі.

Документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню в загальній сумі 7959 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 (справа № 145/33/25, провадження № 1-кс/145/20/2025) накладено арешт на бензопилу кустарного виробництва, в корпусі червоного кольору, із наявним маркуванням "Camberg-18", яку поміщено до полімерного мішка, опечатано биркою з роз`яснювальними надписами та підписами учасників огляду; берест діаметром 30 см, клен діаметром 39 см, липа діаметром 26 см, ясен діаметром 40 см, граб діаметром 30 см, та дуб червоний діаметром 42 см. Цією ж ухвалою деревину передано на відповідальне зберігання до Гніванського лісництва Вінницького надлісництва Філії "Центральний лісовий офіс".

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 (справа № 145/33/25, провадження № 1-кс/145/119/2025) накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 54,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження у будь-якій формі, зміни властивостей, користування та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 (справа № 145/33/25, провадження № 1-кс/145/20/2025) підлягає скасуванню.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 (справа № 145/33/25, провадження № 1-кс/145/119/2025), скасуванню не підлягає з метою забезпечення цивільного позову та продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст. 12, 50-51, 59-1, 65-67, 96-1, 96-2, ст. 246 КК України, ст. 158, 1166 ЦПК України, ст. 91, 100, 107, 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ДП "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави шкоду, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев у розмірі 79664 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 14 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 на: бензопилу кустарного виробництва, в корпусі червоного кольору, із наявним маркуванням "Camberg-18", яку поміщено до полімерного мішка, опечатано биркою з роз`яснювальними надписами та підписами учасників огляду; берест діаметром 30 см, клен діаметром 39 см, липа діаметром 26 см, ясен діаметром 40 см, граб діаметром 30 см, та дуб червоний діаметром 42 см, які по закінченню огляду передано на відповідальне зберігання до Гніванського лісництва Вінницького надлісництва Філії "Центральний лісовий офіс" - скасувати.

Речові докази:

- бензопилу кустарного виробництва, в корпусі червоного кольору, із наявним маркуванням "Camberg-18", яку поміщено до полімерного мішка, опечатано биркою з роз`яснювальними надписами та підписами учасників огляду, яка зберігається у відділенні поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - конфіскувати в дохід держави;

- берест діаметром 30 см, клен діаметром 39 см, липа діаметром 26 см, ясен діаметром 40 см, граб діаметром 30 см, та дуб червоний діаметром 42 см, які по закінченню огляду передано на відповідальне зберігання до Гніванського лісництва Вінницького надлісництва Філії "Центральний лісовий офіс" - конфіскувати в дохід держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.02.2025 (справа № 145/33/25, провадження № 1-кс/145/119/2025) на житловий будинок, загальною площею 54,5 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження у будь-якій формі, зміни властивостей, користування та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження - продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової інженерно-екологічної експертизи у розмірі 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок стягнути в з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку, рештою учасників процесу - з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1