Справа № 509/150/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь кримінальне провадження №0000502 від 22.11.2022 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований в Овідіопольському ДЕД «ОБЛАВТОДОР» на посаді дорожнього робітника, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 року, приблизно о 13.40 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля входу в приміщення ангару на території філії Овідіопольського ДЕД ДП «Одеський обласний автодор» за адресою: Одеська область, Одеський район, смт.Овідіополь, вул.Одеська, 14, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на гранті неприязних стосунків з приводу заробітної плати, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю іншій особі, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних у шкоджень ОСОБА_6 , схопив зі стола кухонний ніж та наніс останньому один удар ножем в область правої сторони живота, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з евентерацією та ушкодженням великого сальника, яке було небезпечним для життя, і, згідно п.2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми умисним діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та показав, що він з іншими працівниками обідали у робочому приміщенні. Прийшов потерпілий і сказав йому, що треба виконати певні роботи. Але він не є його керівником. Він йому пояснив, що вже декілька місяців не отримує заробітну платню, тому відмовився. Після цього потерпілий обізвав його нецензурною лайкою. Він схопив зі стола кухонний ніж і наніс потерпілому один удар в область живота. Він визнає обвинувачення у частині умисного спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень за обставинами викладеними у обвинуваченні, але не визнає, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки алкогольні напої він не вживав. Він щиро кається у вчиненому. Заявлений до нього потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнає у повному обсязі.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, свої вимоги стосовно матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі, від моральної шкоди відмовляється та просить призначити обвинуваченому максимальний строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім визнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що в робочій час він знаходився в приміщенні ангару. Обідав разом зі свідками. Чубар теж там був. Приїхав ОСОБА_8 став кричати на ОСОБА_9 . Вони удвох вийшли. Потім він почув слова ОСОБА_10 «заберить у нього ножа». Коли вони повернулись ОСОБА_11 тримався за бік, крові видно не було. ОСОБА_12 забрав у ОСОБА_9 ножа. Після цього ОСОБА_8 поспіхом сів у машину та поїхав. Самого моменту удару ножем він не бачив. Хто викликав поліцію він не знає. Працюють разом біля двох років. Раніше при ньому конфліктних ситуацій не було;

- показами свідка ОСОБА_13 про те, що він працює водієм та знаходився у приміщенні ангару. Хлопці сиділи за столом, там сидів і ОСОБА_9 . Вони були напідпитку. Це він побачив за зовнішніми ознаками. Приїхав ОСОБА_8 . ОСОБА_9 спитав у нього де зарплатня. Після чого вони відійшли поговорити. Сам момент нанесення удару він не бачив. Вони забрали у ОСОБА_9 кухонного ножа, яким той наніс удар потерпілому в живіт;

- показами свідка ОСОБА_14 про те, що він знаходився у приміщенні ангару. Прийшов ОСОБА_8 , вони почали розмовляти з ОСОБА_9 після чого відійшли. Коли повернулися у ОСОБА_9 був ніж у руці. Вони підійшли забрати у нього ножа. Також він побачив кров на кофті потерпілого. Вова відмовився від допомоги, сам пішов у машину;

- витягом з ЄРДР №0000502 від 22.11.2022 року;

- постановою про визначення групи прокурорів в кримінальному провадженні;

- заявою ОСОБА_15 від 22.11.2022 року;

- протоколом огляду місця події ангару від 22.11.2022 року з фото таблицею;

- протоколом огляду місця події речей потерпілого від 22.11.2022 року з фото таблицею;

- постановою про визначення та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів речей потерпілого від 23.11.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.11.2022 року про арешт вилученого в ході огляду майна речей потерпілого;

- постановою про визначення та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів змиву та кухонного ножа від 23.11.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.11.2022 року про арешт вилученого в ході огляду майна змиву та кухонного ножа;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 0712.2022 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_16 від 0712.2022 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_13 від 0712.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.12.2022 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до історії хвороби потерпілого;

- протоколом отримання речей та документів від 22.12.2022 року;

- протоколом про відібрання біологічних зразків у вигляді крові;

- висновком судово-медичної експертизи потерпілого №124 від 04.01.2023 року;

- висновком судово-медичної експертизи одягу (куртка, джемпер) та ножа №516 від 16.12.2022 року з фото таблицею;

- висновком судово-медичної експертизи одягу (джинсових штанів) №1518 від 26.12.2022 року з фото таблицею;

- висновком судово-медичної експертизи одягу (куртка, светр) №1495 від 28.12.2022 року зі сводною таблицею;

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 22.11.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми, вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.121 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а у відповідності зі ст.12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У обвинувальному акті зазначено про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає не доведеним факт стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення, про це є тільки оціночні судження свідка ОСОБА_13 , які не підкріпленні жодними належними та допустимими доказами.

При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений був затриманий відразу після вчинення кримінального правопорушення і у органа досудового розслідування не було жодних перешкод для проведення медичного обстеження обвинуваченого для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з огляду на викладене, за наслідками судового розгляду, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння не доведено та не враховується судом як обставина, що обтяжує покарання.

Отже при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням особи обвинуваченого, позиції потерпілого та прокурора, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі вище нижчої межі санкції ст.121 ч.1 КК України, що виключає можливість застосування ст.ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної силі слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, труси ОСОБА_6 зі слідами речовини бурого кольору, куртку, светр, джинси (спец пакети №ЕХРО306819, №WAR1824255, №WAR1824256, №WAR1824257), змив речовини бурого кольору у паперовому конверті, кухонний ніж з пластмасовою рукояткою, загальна довжина ножа складає 29 см, довжина леза 17 см у паперовому конверті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області слід знищити скасувавши з них арешт.

Потерпілим ОСОБА_6 31.01.2023 року було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 28800 грн. 10 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн.

17.02.2023 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, свої вимоги стосовно матеріальної шкоди підтримав в повному обсязі, від моральної шкоди відмовився, в зв`язку з чим суд розглядає цивільний позов в межах заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням визнання обвинуваченим цивільного позову у повному обсязі та доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.1166 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, з 22.11.2022 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, труси ОСОБА_6 зі слідами речовини бурого кольору, куртку, светр, джинси (спец пакети №ЕХРО306819, №WAR1824255, №WAR1824256, №WAR1824257), змив речовини бурого кольору у паперовому конверті, кухонний ніж з пластмасовою рукояткою, загальна довжина ножа складає 29 см, довжина леза 17 см у паперовому конверті, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити скасувавши з них арешт.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 28800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) грн. 10 коп. заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1