Провадження №1-в/463/310/24
УХВАЛА

11 грудня 2024 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

до суду звернулася із заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки вона продовжує хворіти не тяжким психічним розладом, просить подання задоволити.

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» скерував на адресу суду заяву про розгляд заяви без його участі, таку підтримує в повному обсязі та просить суд задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечень не висловив.

Захисник в судовому засіданні покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Відповідно до п.1 п.2 ст.95 КК України визначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 05.12.2023р. ОСОБА_6 визнано винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч. ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначено їй іспитовий строк тривалістю 1 рік. Крім того, вирішено застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 р. заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 - задоволено.

Вирішено продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку Комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», строком на шість місяців.

Однак, 20.11.2024 р. ухвалою Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_6 вирішено звільнити від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 05.12.2023р. за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке була засуджена.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Примусові заходи медичного характеру, застосовані до ОСОБА_6 , слід вважати формою процесуального примусу, який застосовано в межах кримінального провадження на підставі вимог КК України.

Статтею 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав щодо продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , які були застосовані в межах розгляду провадження за діяння, які декриміналізовані. Питання щодо подальшого лікування ОСОБА_8 , у випадку наявності для того медичних показників, мають вирішуватись за згодою ОСОБА_8 , або ж в межах окремого провадження в порядку цивільного судочинства щодо примусової госпіталізації до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.95 КК України, -

постановив:

відмовити в задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1