Провадження № 1-кп/592/293/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Суми клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2024 про продовження дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

На стадії судового розгляду у Ковпаківському районному суді м. Суми перебуває зазначене кримінальне провадження

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Прокурор зазначає про на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За версією сторони обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватись від суду, планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений, перебуваючи на волі, намагатиметься знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження. Також обвинувачений може вплинути на свідків, використовуючи своє становище, як військовослужбовця, що фактично створить умови для здійснення впливу на свідків, зокрема шляхом залякування та здійснення стосовно них насильницьких дій. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, може вчинити інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема самовільне залишення військової частини, дезертирство, створивши умови для його переховування від органів досудового слідства та суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою категорично заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків. Також захисник зазначила про недоведеність прокурором існування заявлених ризиків.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Частинами 1, 2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.02.2025 включно, без визначення розміру застави.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, серед іншого, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо нього цього запобіжного заходу, не зменшилися та не перестали існувати.

Щодо наявності ризику переховування суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, з огляду на характер злочину, а саме відкрита відмова виконати наказ, та зважаючи на санкцію,яка передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, є підстави вважати, що обвинувачений може полишити місце свого постійного проживання чи військової служби з метою переховування від суду.

Також зберігається ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вплинути на свідків, використовуючи своє становище, як військовослужбовця, зокрема шляхом залякування та здійснення стосовно них насильницьких дій. Суд зауважує, що ризик впливу на свідків існує не лише на етапі досудового розслідування кримінального провадження, а й надалі на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження.

Крім того продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , який є діючим військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а саме відкритій відмові виконати наказ начальника в умовах воєнного стану, то існують підстави вважати, що останній може вчинити інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема дезертирство.

Водночас, суд вважає, що прокурор не довів наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, (знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), оскільки наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчене, обвинувальний акт складений та переданий до суду, а тому сторона обвинувачення має у своєму розпорядженні докази, відтак відсутні підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для цього кримінального провадження.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, суд оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчинення тяжкого умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Щодо позиції обвинуваченого та його захисника про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема застави.

Відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

Абзацем 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

На підставі зазначених приписів законодавства, враховуючи, характер і серйозність пред`явленого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, з огляду на те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби пов`язаного з відкритою відмовою виконати наказ в умовах воєнного стану, зважаючи, що зазначена категорія справ викликає значний суспільний інтерес, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, та неможливість запобігти ризикам на стадії судового розгляду в разі звільнення обвинуваченого під заставу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає за потрібне продовжити щодо ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04.04.2025 і це буде пропорційним запобіжним заходом на цьому етапі судового розгляду.

З огляду на зазначене, клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми про продовження дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 331, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні суду 07.02.2025 о 09 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1