УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0000918 від 24.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000918 від 24.10.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області 16.12.2024 скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , 28.05.1961 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.2024 близько 14:00 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої у бесідці поруч із місцевим магазином під назвою «Економ», що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .

Вживши значну кількість алкоголю ОСОБА_5 втратив можливість самостійно пересуватись, а тому, приблизно о 15:00, попросив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 довести його до власного будинку, який знаходився неподалік магазину на цій ж вулиці, на що останні погодились.

Дійшовши до воріт домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 залишився на вулиці неподалік будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_7 , підтримуючи за руки ОСОБА_5 , разом із останнім пішли у його глиб до входу у будинок.

Надалі, у приміщенні зазначеного будинку, у якому перебували лише ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , між останніми на ґрунті раптового виниклого конфлікту зав`язалась словесна суперечка, під час якої ОСОБА_5 вирішив протиправно позбавити життя ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у коридорі будинку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що протиправно посягає на життя іншої особи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, взявши до рук господарського ножа із руків`ям біло-синього кольору, який знаходився поруч на столі, та прикладаючи певну фізичну силу завдав ним один удар ОСОБА_7 , який знаходився на незначній відстані поруч із вхідними дверима, у ділянку життєво важливих органів, а саме грудної клітини.

Отримавши сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, у вигляді тангенціального ушкодження верхньої долі правої легені, наскрізного ушкодження висхідної частини аорти, ОСОБА_7 вибіг з території домоволодіння ОСОБА_5 на вулицю Українську, де, через неспроможність виконувати цілеспрямовані активні дії, впав на землю та від заподіяних йому тілесних ушкоджень помер.

Згідно висновку судово-медичного експерта, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як такого, що небезпечне для життя в момент заподіяння. Між сліпим проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів та смертю ОСОБА_7 є причинний зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

25.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Електросталь Московської області, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, раніше не судимому повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

16.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Електросталь Московської області, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області 26.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, строком до 22 грудня 2024 року.

Ураховуючи те, що зазначені, обґрунтовані та повністю ураховані судом під час обрання ОСОБА_5 даного запобіжного заходу ризики не зменшились, його строк спливає, підстави для його зміни на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні, наявні об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду даного кримінального провадження, а тому є обґрунтовані підстави для його продовження.

Необхідність у продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу викликана тим, що під час досудового розслідування зібрано належні та допустимі докази для обґрунтованої підозри та обвинувачення останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом затримання особи ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, проведеним в період з 24.10.2024; протоколом огляду місця події, проведеним в період з 24.10.2024; протоколом огляду трупа від 25.10.2024 у приміщенні ВОБ СМЕ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; висновками експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України; висновками експертів ДСУ «ВОБ СМЕ»; іншими матеріали кримінального провадження та речовими доказами.

Крім того, на даний час ризики, визначені ст. 177 КПК України, які заявлені стороною обвинувачення та враховані судом під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не втратили своєї актуальності, а обставини, у їх сукупності, визначені ст.178 КПК України, не змінилися, відповідно, продовження вищевказаного найсуворішого запобіжного заходу буде виправданим та співрозмірним особі обвинуваченого, суспільній небезпечності вчиненого діяння.

Підставою для продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

1) переховування від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за його вчинення останній може переховуватися від органу досудового розслідування та, у подальшому, від суду;

2) незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки, згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, так як останній особисто з ними знайомий;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності та взаємозв`язку, свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та не забезпечать належного виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання обвинуваченого під вартою немає, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу підтримав, оскільки заявлені ризики не зменшилися.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані обвинуваченого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 26.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, строком до 22 грудня 2024 року.

16.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені прокурором до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що обвинуваченому відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для обвинуваченого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Саме тому однією з цілей обрання та продовження запобіжного заходу є зведення до мінімуму можливостей ОСОБА_5 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам, які вказані прокурором та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

За результатами досудового розслідування, 16.12.2024 процесуальним керівником скеровано до Вінницького районного суду Вінницької області обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, втім, на даний час, у ньому підготовче судове засідання не призначено, дата його проведення не визначена.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, характеризуючі дані обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора доцільно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 16.02.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя