печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3391/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА» ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної полції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001470 від 28.12.2022,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної полції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001470 від 28.12.2022.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що до постановлення ухвали слідчого судді було проведено обшуки у ТОВ «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА», під час яких було вилучено два вантажні автомобілі.

Так, заявник вказує, що після вилучення даних транспортних засобів пройшов рік, однак майно не було повернуто його власнику, що спричиняє збитки товариству, оскільки заявник є лише власником транспортних засобів, а не власником вантажу.

Відтак, заявник вказує, що станом на дату подання даної скарги, на вилучене майно арешт не накладено, експертизи та інші слідчі дії не проведено, а тому заявник наполягає на поверненні вантажних транспортних засобів з напівпричепами.

Представник ТОВ «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА» у судове в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Разом з цим, в прохальній частині скарги зазначено про розгляд справи без участі представника товариства.

Прокурор та слідчий у судове в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 28.12.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

14.12.2023 слідчим слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_4 проведено невідкладний обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «WIELTON» моделі «NS3K», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2024 у справі 757/579/24-к було надано дозвіл слідчому слідчої групи ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0001470 від 28.12.2022 ОСОБА_4 на проведення обшуку вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «WIELTON» моделі «NS3K», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належать ТОВ «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА», та який використовувався для транспортування вантажу ТОВ «ЛТВ 26» із метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення наступного:митної декларації №23UA0101 від 11.12.2023 на 1 арк. в 2 примірниках;комерційного інвойу №42 від 30.11.2023 до контракту №11/07 від 11.07.2022 в 7 примірниках на 1 аркуші кожен; міжнародної ТТН б/н від 30.11.2023 в 6 примірниках на 1 арк. кожен;фітосанітарного сертифікату №13/06-6004/ЕВ-116671 від 16.11.2023 на 1 арк.;сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №900831 від 29.11.2023 в 3 примірниках на 1 арк. кожен;свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_3 ;свідоцтва про реєстрацію напівпричепу серія та номер НОМЕР_4 ;вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «WIELTON» моделі «NS3K», реєстраційний номер « НОМЕР_2 »;8 пакетів пиломатеріалів по 110 штук бруса із деревини, зі слів спеціаліста, візуально схожої на сосну 1-2 сорту, розмірами 4000 * 90 * 90 мм загальним об`ємом близько 28, 512 м3;1 пакету пиломатеріалів із 55 штук бруса із деревини, зі слів спеціаліста, візуально схожої на сосну 1-2 сорту, розмірами 4000 * 90 * 90 мм загальним об`ємом близько 1, 782 м3.

14.12.2023 слідчим слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_4 проведено невідкладний обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_5 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «SCHMITZ» моделі «CARGOBULL», реєстраційний номер « НОМЕР_6 ».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2024 у справі 757/587/24-к було надано дозвіл слідчому слідчої групи ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 0001470 від 28.12.2022 ОСОБА_4 на проведення обшуку вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_5 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «SCHMITZ» моделі «CARGOBULL», реєстраційний номер « НОМЕР_6 », який належать ТОВ «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА», та який використовувався для транспортування вантажу ТОВ «ЛТВ 26» із метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення наступного: Митної декларації №23UA4605 від 11.12.2023 на 1 арк. в 2 примірниках; комерційного інвойсу №43 від 30.11.2023 до контракту №11/07 від 11.07.2022 в 7 примірниках на 1 аркуші кожен;міжнародної ТТН б/н від 30.11.2023 в 9 примірниках на 1 арк. кожен; фітосанітарного сертифікату №13/06-6004/ЕВ-116672 від 16.11.2023 на 1 арк.; сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених із них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій №900832 від 29.11.2023 в 3 примірниках на 1 арк. кожен; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_7 ;свідоцтва про реєстрацію напівпричепу серія та номер НОМЕР_8 ; вантажного тягача марки «MAN» моделі «TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_5 із спеціалізованим вантажним напівпричіпом бортовим тентованим марки «SCHMITZ» моделі «CARGOBULL», реєстраційний номер « НОМЕР_6 »;5 пакету пиломатеріалів із 110 штук бруса із деревини, зі слів спеціаліста, візуально схожої на сосну 1-2 сорту, розмірами 4000 * 90 * 90 мм загальним об`ємом близько 17,82 м3; 1 пакету пиломатеріалів із 55 штук бруса із деревини, зі слів спеціаліста, візуально схожої на сосну 1-2 сорту, розмірами 4000 * 90 * 90 мм загальним об`ємом близько 1,782 м3; 4 пакетів пиломатеріалів із 198 штук бруса із деревини, зі слів спеціаліста, візуально схожої на сосну 1-2 сорту, розмірами 4000 * 40 * 90 мм загальним об`ємом близько 11,4048 м3.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Таким чином, слідчий суддя дослідивши обставини, прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки з матеріалів скарги вбачається, що ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2024 було надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення зазначеного майна, на поверненні якого наполягає представник товариства.

Разом з цим, при зверненні до суду представник не обґрунтовує належним чином обставини, на які посилається та не надає доказів того, що майно, на поверненні якого він наполягає не відносяться до кримінального провадження, не є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а тому доводи сторони звернення є узагальненими та формальними.

Окрім цього, адвокатом не надано слідчому судді актуальної інформації щодо того чи звертався орган досудового розслідування до суду з клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМАСТЕР УКРАЇНА» ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної полції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001470 від 28.12.2022, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1