Справа № 466/9326/17
Провадження № 1-і/466/2/24
У Х В А Л А

судового засідання

20 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на житлову квартиру,-

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2024р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якому просить: скасувати арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності засудженому ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх доводів покликається на те, що 12.05.2014 року, слідчим в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, було внесено відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 та ін. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України.

Під час досудового розслідування, 11 листопада 2014 року, слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 була винесена Ухвала про накладення арешту на майно (стосовно особистого майна підозрюваного ОСОБА_4 ) до винесення рішення по справі.

21 листопада 2017 року, Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 та ін. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України був скерований до Шевченківського районного суду м. Львова.

26 квітня 2023 року Вироком Шевченківського районного суду у колегіальному складі: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,( справа № 466/9326/17; провадження № 1-кп/466/38/23) обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.2 ст.258 КК України, та призначене покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна крім квартири.

Як зазначається у Вироку Шевченківського районного суду м. Львова, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував, що на утриманні обвинуваченого знаходяться троє неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження. Діти зареєстровані та проживають згідно наданих суду Відомостей з Реєстру Львівської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 117694 від 22.03.2023 р. у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за можливе не застосовувати конфіскацію майна квартири, якою користуються неповнолітні діти обвинуваченого ( АДРЕСА_2 ).

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2023 року у кримінальній справі № 466/9326/17 не оскаржувався та набрав законної сили.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

12.05.2014 року, слідчим в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, було внесено відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 та ін. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України.

Під час досудового розслідування, 11 листопада 2014 року, слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 була винесена Ухвала про накладення арешту на майно (стосовно особистого майна підозрюваного ОСОБА_4 ) до винесення рішення по справі.

21 листопада 2017 року, Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 та ін. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України був скерований до Шевченківського районного суду м. Львова.

26 квітня 2023 року Вироком Шевченківського районного суду у колегіальному складі: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , (справа № 466/9326/17; провадження № 1-кп/466/38/23) обвинуваченого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.2 ст.258 КК України, та призначене покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна крім квартири.

Як зазначається у Вироку Шевченківського районного суду м. Львова, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував, що на утриманні обвинуваченого знаходяться троє неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження. Діти зареєстровані та проживають згідно наданих суду Відомостей з Реєстру Львівської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 117694 від 22.03.2023 р. у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за можливе не застосовувати конфіскацію майна квартири, якою користуються неповнолітні діти обвинуваченого ( АДРЕСА_2 ).

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2023 року у кримінальній справі № 466/9326/17 не оскаржувався та набрав законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 534, 539 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

заяву задовольнити.

Скасувати арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1