ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6578/24

Провадження № 1-в/210/1080/24

05 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Солоне, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, до арешту не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80») ,

про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України)

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з набранням законної сили Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування подання покликається на те, що засуджений ОСОБА_4 раніше судимий вироком Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. По даній справі засуджений Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.ст. 15 ч. 3 185 ч.2, 185 ч. 2, 186 ч.2 , 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. В порядку ст.. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання від 02.04.2021 року, визначивши остаточне покарання на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_6 надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурором подано клопотання щодо заяви про звільнення засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь. Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання щодо звільнення засудженого від покарання за ті кримінальні правопорушення, які після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 вже не є кримінально караними діяннями.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч.5 ст. 539 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно із пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Заявник просить врегулювати питання приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

З метою реалізації кримінально правового реагування шляхом звільнення особи від покарання законодавцем у розділ ХІІ Загальної частини Кримінального кодексу «Звільнення від покарання та його відбування» передбачено систему кримінально-правових норм, що утворюють собою окремий, самостійний комплексний інститут кримінального права інститут звільнення від покарання (статті 74-87 КК).

В силу ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2024 рік становить 3028 грн.

Після внесення змін у статтю 51 КУпАП кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 02 квітня 2021 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла та іншого приміщення, а також за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Внаслідок умисної злочинної діяльності ОСОБА_4 потерпілим від кримінальних правопорушень заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої за кожним епізодом злочинної діяльності становить, відповідно:

- середина липня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 355,0 грн.;

- середина серпня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 412,92 грн;

- початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 2087 грн;

- початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 360,80 грн;

- кінець вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 984,88 грн;

- кінець жовтня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 333,21 грн;

- початок листопада 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 344,70 грн;

- кінець грудня 2019 року(ч. 3 ст. 185 КК України) - 323,20 грн;

- 04.01.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 7498,0 грн;

- 05.04.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 382,62 грн;

- 21.04.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 655 грн;

- 26.10.2020 року(ч. 2 ст. 185 КК України) - 5000 грн;

- 04.12.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 633,33 грн;

- 11.01.2021 року (ч.2 ст.190 КК України) - 2166,33 грн;

- 15.01.2021 року (ч. 2 ст. 185 КК України)- 2480 грн;

ОСОБА_4 призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн, станом на 01 січня 2020 року - 2027,00 грн, а станом на 01 січня 2021 році - 2270,00 грн.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим виключити з вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року, посилання на засудження ОСОБА_4 за епізодами:

середина липня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 355,0 грн.;

- середина серпня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 412,92 грн;

- початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 360,80 грн;

- кінець вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 984,88 грн;

- кінець жовтня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 333,21 грн;

- початок листопада 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 344,70 грн;

- кінець грудня 2019 року(ч. 3 ст. 185 КК України) - 323,20 грн;

- 05.04.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 382,62 грн;

- 21.04.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 655 грн;

- 04.12.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 633,33 грн;

оскільки розмір матеріальної шкоди на дату вчинення кримінального правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2019 році - 1921 грн, у 2020 році - 2027,00 грн, у 2021 році - 2270,00 грн).

Крім того, з цих же підстав ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року за ч.2 ст.190 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі., оскільки вартість майна, яким шляхом шахрайства заволодів ОСОБА_4 становить 2166,33 грн., що не перевищує 2270,00грн.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року за епізодами:

- початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 2087,00 грн;

- 04.01.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 7498,00 грн;

- 26.10.2020 року(ч. 2 ст. 185 КК України) - 5000,00 грн;

- 15.01.2021 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 2480,00 грн;

Враховуючи, що суд частково виключає з вироку епізоди, за яким засуджений ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, слід уточнити вирок в частині призначеного покарання, а саме, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки.

Також судом встановлено, що під час іспитового строку за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року ОСОБА_4 продовжував здійснювати злочини проти власності, внаслідок чого був засуджений вироком Вільнянським районним судом Запорізької області від 26.11.2021 року за вчинення злочинів за ст.ст. 15 ч. 3 185 ч.2, 185 ч. 2, 186 ч.2 КК України, а саме до покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В порядку ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021, визначивши остаточно покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Внаслідок умисної злочинної діяльності ОСОБА_4 потерпілим від кримінальних правопорушень заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої за кожним епізодом злочинної діяльності становить, відповідно:

- 25.04.2021 року (кадіжка) - 1275 грн;

- 12.05.2021 року (крадіжка) - 728,09 грн;

- 12.05.2021 року (крадіжка) - 254,13 грн;

- 14.05.2021 року (грабіж) - 4533,33 грн.

- 18.05.2021 року (грабіж) - 961,66 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, а саме за епізодами :

- 25.04.2021 року (кадіжка) - 1275 грн;

- 12.05.2021 року (крадіжка) - 728,09 грн;

- 12.05.2021 року (крадіжка) - 254,13 грн;

оскільки розмір матеріальної шкоди на дату вчинення кримінального правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році ( 2270,00 грн).

За таких обставин, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за епізодами грабежів:

- 14.05.2021 року (грабіж) - 4533,33 грн.

- 18.05.2021 року (грабіж) - 961,66 грн.

Суд зауважає, що зміни, внесені Законом України № 3886-IX, до ст. 51 КУпАП не поширюють свою дію на положення статті 186 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за грабіж - відкрите викрадення чужого майна.,

Враховуючи, що суд частково звільняє ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року, а саме за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 185 КК України , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України слід уточнити вирок в частині призначеного покарання, а саме, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021, визначивши ОСОБА_4 остаточно покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Підстав для негайного звільнення ОСОБА_4 не вбачається, оскільки суд лише частково виключив епізоди та частково звільнив від відбування покарання за діяння, караність якого законом усунена, тому вирок має виконуватись і надалі.

Керуючись ст.5, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_3 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України виключити з вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року, посилання на засудження ОСОБА_4 за епізодами:

середина липня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 355,0 грн.;

- середина серпня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 412,92 грн;

- початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 360,80 грн;

- кінець вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 984,88 грн;

- кінець жовтня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 333,21 грн;

- початок листопада 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 344,70 грн;

- кінець грудня 2019 року(ч. 3 ст. 185 КК України) - 323,20 грн;

- 05.04.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 382,62 грн;

- 21.04.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 655 грн;

- 04.12.2020 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 633,33 грн.

у зв"язку з усуненням законом караності цих діянь.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року за ч.2 ст.190 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі - у зв"язку з усуненням законом караності цього діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року за епізодами: - початок вересня 2019 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 2087,00 грн; 04.01.2020 року (ч. 3 ст. 185 КК України) - 7498,00 грн; 26.10.2020 року(ч. 2 ст. 185 КК України) - 5000,00 грн; 15.01.2021 року (ч. 2 ст. 185 КК України) - 2480,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, уточнити вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року в частині призначеного покарання, а саме вважати ОСОБА_4 засудженим за:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021 року покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, а саме за епізодами від 25.04.2021 року; 12.05.2021 року; 12.05.2021 року .

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за епізодами від 14.05.2021 року та від 18.05.2021 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України уточнити вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року в частині призначеного покарання: вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2021, визначивши ОСОБА_4 остаточно покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.11.2021 року продовжувати виконувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до частини 3 статті 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1