УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 991/7692/24

провадження № 51-5618 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суд від 04 вересня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2024 року повернуто підозрюваному ОСОБА_4 заяву щодо усунення порушень презумпції невинуватості.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2024 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить переглянути в касаційному порядку зазначені судові рішення. Обґрунтовує тим, що, незважаючи на відсутність обвинувального вироку, на стадії досудового розслідування Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ) було розміщено низку публікацій, у яких стверджується про доведеність вчинення ним кримінальних правопорушень. На думку ОСОБА_4 , зазначене поширення публікацій становило істотне порушення його прав, свобод та інтересів та потребувало відповідного невідкладного процесуального реагування слідчого судді в порядку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Крім того, вказує на те, що органом досудового розслідування у згаданих публікаціях порушено його немайнові права, а саме право на використання імені. Вважає, що з огляду на зміст пункту 18 частини 1 статті 3, статті 7, частин 1, 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та істотність допущених БЕБ порушень, його заява щодо усунення порушень презумпції невинуватості у кримінальному провадженні мала бути розглянута та вирішена слідчим суддею, незважаючи на відсутність у КПК прямої вказівки на оскарження відповідних дій органу досудового розслідування.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог частини 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копії судових рішень, долучених до неї, ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Отже, такі судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з цим у Суду відсутні процесуальні підстави для надання відповідей на доводи касаційної скарги, оскільки оскаржувані в касаційній скарзі судові рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Керуючись частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суд від 04 вересня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3