Справа № 147/642/21
Провадження №11-кп/801/355/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст.107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року, якою матеріали клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на майно повернуто останньому,

установив:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на належний ОСОБА_6 автомобіль «BMW-728», 2000 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , з метою забезпечення цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження №0000162 від 03.08.2020.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року матеріали клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на майно повернуто останньому. Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_5 подав клопотання, яке не пов`язане із виконанням вироку, тому розгляд даного клопотання не входить до компетенції суду. Разом з тим, судом роз`яснено заявнику, що на даний час вирок перебуває на стадії виконання, тому він не позбавлений можливості звернутися до органів виконавчої служби для стягнення із засудженого коштів, визначених судом.

Не погодившись з оскаржуваним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Апеляційний розгляд просив проводити у його відсутність.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що стадія виконання вироку суду не перешкоджає суду вирішити питання про накладення арешту на майно засудженого з метою забезпечення вже задоволеного цивільного позову.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , а також прокурор у судове засідання не з' явилися, про судовий розгляд повідомлені належним чином. За таких обставин, апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів судового провадження, вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.05.2024 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено останнього від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановлено йому 2 (два) роки іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Цивільний позов КНП «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» - задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь КНП «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги») страхове відшкодування у розмірі 130 000 ( сто тридцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КНП «Тростянецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» відшкодування шкоди у розмірі 11 400 (одинадцять тисяч чотириста ) грн. 22 (двадцять дві) коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 10 297 (десять тисяч двісті дев`яносто сім) грн. 00 коп.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.08.2020, а саме на вилучений під час огляду місця події 03.08.2020 автомобіль марки «ВМW-728» номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_6 .

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.08.2020, а саме на вилучений під час огляду місця події 03.08.2020 автомобіль «Ореl» моделі «Соmbо» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з написом «Медична допомога», який належить КНП «Тростянецький РЦПМСД». Речові докази: автомобіль марки «ВМW-728», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, повернуто ОСОБА_6 ; автомобіль марки «Ореl» моделі «Соmbо» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з написом «Медична допомога», повернуто КНП «Тростянецький РЦПМСД».

Разом з тим, вироком Вінницького апеляційного суду від 06.01.2025 вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.05.2024 стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині призначення покарання скасовано та в цій частині ухвалено новий вирок.

Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку із покладенням відповідних обов`язків. В решті вирок залишено без змін.

Вирок апеляційного суду набирав законної сили з моменту його проголошення, тобто 06.01.2025. Таким чином, наразі триває стадія виконання вироку. Натомість положеннями чинного КПК України не передбачено можливості накладати арешт на майно у кримінальному провадженні після завершення його розгляду судом, тобто на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про застосування до засуджених примусового годування; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Таким чином, ч. 1 ст. 537 КПК України визначено чіткий перелік питань, які суд має право вирішувати під час виконання вироків, і питання про накладення арешту на майно до них не входять.

Разом з тим, порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, визначений 7 розділом Закону України "Про виконавче провадження".

Так, ч. 1 ст. 48 вказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Цим же Законом чітко визначено місце виконання виконавчого документу за місцем проживання, перебування чи роботи боржника.

Таким чином, чинним законодавством під час виконання вироку в частині стягнення коштів передбачено можливість забезпечення виконання шляхом накладення арешту на майно боржника в порядку Закону України "Про виконавче провадження", а не в порядку КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а отже, така визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Зрештою інші доводи апеляційної скарги аналогічні до доводів, викладених у клопотанні про накладення арешту на майно, та були ретельно перевірені судом першої інстанції, який з дотриманням вимог КПК України проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду, апеляційним судом не установлено.

Керуючись ст.ст. 170-172, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4