Справа № 308/8025/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , , розглянувши у відкритому судовому засіданні , кримінальне провадження №0000062 від 15.04.2024року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Фотовиж, Глухівського району Сумсьої облсті , громадянин України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

24.02.2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.11.2023 № 734/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 року армією захоплено м. Херсон. та 03.03.2022 року, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

В той же час, окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Так, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований , як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 року та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Встановлено, що з 01.06.2022 року на службу в незаконний правоохоронний орган "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників.

Зокрема, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2022 року, прийнято на службу громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обійняв посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділу "УСИН по Херсонской области" із присвоєнням спеціального звання підполковника внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_5 входило виявлення і документування злочинів згідно з російським законодавством на території установи.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. А отже, створений окупаційною владою рф на тимчасово окупованій території "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом,

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у червні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняв посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділу незаконного "УСИН по Херсонской области", створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто, зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Як встановлено , протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхав із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного органу "УСИН по Херсонской области" (м. Генічеськ, Херсонської області), де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`являвся.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим він викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та офіційному вебсайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження. Обвинувачений мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надавались його захиснику.

Зокрема, ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Судовий розгляд кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах. Захисник був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

У судовому засіданні під час судових дебатів прокурор ОСОБА_7 вказав, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 13 років з конфіскацією усього належного йому майна на користь держави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та виправдати.

Суд заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши надані докази, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000062 від 15 квітня 2024 року про внесення відомостей в ЄРДР про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч.7 ст. 111-5 КК України;

- Постанова про виділення матеріалів дсудового розслідування від 15.04.2024року ;

- повідомлення заступника начальника Управління ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення №6 /131-1343ВС від 15.06.2023року ;

- рапорт слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_9 від 15.04. 2024р. про повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення ;

- постанова слідчого в ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_10 про дорчення здійснення досудового розслідування досудового розслідуваня іншому органу досудового розслідуваня від 13.07.2023 року .;

- вимога УОІ ГУНП в Закарпатській області щодо сумості ОСОБА_5 від 9.01.2024р.;

- копія заяви про видачу паспорту громадянина України подану гр. ОСОБА_5 1.03.1993р.;

- відповідь управління державної міграційної служби України в Херсонській облсті від 18.01.2024 року на запит №234 від 24.01.2024року щодо підтвердження налжності ОСОБА_5 до громадянства України ;

-актовий запис про зареєстрований шлюб ОСОБА_5 № 10 від 13.10.2006р. ;

-актовий запис про народження ОСОБА_5 28.02.2017року :

-відповідь надана Головним сервісним цнтром ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях , щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_5 ; від 08.01.2024року за ; 879 на запит

- довідка КНП "ХЩЗНПД" щодо щодо перебування ОСОБА_5 на психіатричному обліку від 09.11.2023р. за №2319 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення а ч.7 ст. 111-5 КК України;

- публікації про оголошення в газеті "Урядовий курєр" від 29.03.2024року за №65 повісток про виклик ОСОБА_5 в судові засідання;

- повістки про виклик ОСОБА_5 під час досудового розслідування опубліковані на сайті офісу генерального прокурора від 02.04.2024 року;

- постанова старшого слідчого ОСОБА_9 про оголошення в розшук ОСОБА_5 від 15.04.2024 року ;

- ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/724/24 від 23.04.2024 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 15 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження;

- ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2025 року у справі № 308/ 7242/24 , про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

-ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2025 року у справі № 308/ 7242/24 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ;

-протокол огляду від 03.08.2023 року інтернет ресурсу який має назву "Предоставление сведений из егрюл егрип в єлектронном виде " в ході огляду якого , що серед зареєстрованих юридиних осіб у РФ значиться "Управлние службы исполнения наказний по Херсонской области" ;

- випискою з эдиного реэстру зареэстрованих юридичних осыб в рф выд 03.08.2023року. ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.10.2023року;

- протоколом предявлення особи до впізнання за фотознімками від 09.11.2023 року

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.10.2023року

- протоколом предявлення особи до впізнання за фотознімками від 27.11.2023 року ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.10.2023року ;

- протоколом предявлення особи до впізнання за фотознімками від 17.11.2023 року ;

- копія рапорту старшого оперуповноваженого Херсонського управління ДВБ НП Україна - ОСОБА_14 від 15.04.2024 року ;

- копієя доручення від 07.02. 2024 року ;

-копія відповіді щодо виконання доручення від 19.10.2023 року УСБУ в Херсонській області ;

- копія відповіді щодо виконання доручення від 08.01.2024 року начаальником 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Закарпатській області ;

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, є громадянином України.

Вищенаведені досліджені докази отримані у передбаченому КПК України порядку і визнані судом належними і допустимими.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, «поза розумним сумнівом», до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності та з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст.ст. 12, 50, 65, 111-1 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 13 (тринадцять років), з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна на користь держави.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1