Справа № 173/3926/24
Провадження №1-кс/173/713/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

31 грудня 2024 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000221 від 24 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2024 року слідчий СВ відділу поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо-тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не працює, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання і просили його задовольнити з огляду на його обґрунтованість.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що проживає в будинку матері та перебуває на її утриманні, не заперечував з приводу клопотання слідчого, підтвердив, що розуміє його зміст. Додав, що перебував на лікуванні протягом 5 місяців, встановлено діагноз шизофренію та вже місяць знаходиться вдома.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні погодився з клопотанням слідчого, оскільки домашній арешт лише у вечірній час дозволить йому здійснювати покупки на власні потреби.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України 24 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221.

28 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений слідством день, у грудні 2023 року, близько 23.00 год. (більш точний час встановити під час слідства не виявилось можливим) перебуваючи за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , виявив раніше йому знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який незаконно проник до його двору. Після чого ОСОБА_5 , на підґрунті особистого неприязненого відношення до ОСОБА_7 , яке склалось між ними протягом сумісного навчання у школі, керуючись своїм суб`єктивним бажанням встановити справедливість, через фізичне покарання ОСОБА_7 , який довгий час скривджував його, а також почуттям помсти, маючи реальну можливість звернутись за отриманням допомоги до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинене стосовно нього правопорушення, знехтував цивілізованим способом вирішення проблеми, керуючись почуттям глибокої образи, прийшов у агресивний стан, після чого у нього виникло бажання на заподіяння смерті людині за допомогою сокири. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , підійшов до виходу із будинку, де у куті кімнати взяв у ліву руку сокиру, та переслідуючи свій злочинний умисел, маючи непереборне бажання заподіяти смерть людині, не викриваючи себе, відчинив двері будинку та спостерігав за ОСОБА_7 , тим самим стежив за його діями з метою подальшого здійснення раптового нападу. ОСОБА_14 вийшов зі свого будинку, та швидко пройшов під навіс господарського приміщення, де перебував ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений виключно на умисне заподіяння йому смерті, керуючись своєю суб`єктивною помилковою впевненістю, що таким чином він відновлює справедливість за раніше отримані образи, не маючи на це жодної законної підстави, утримуючи обома руками сокиру, усвідомлюючи свої протиправні дії і бажаючи їх подальшого настання, умисно, цілеспрямовано наніс не менше одного удару обухом сокири по голові ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю без свідомості.

Переконавшись у тому, що потерпілий ОСОБА_7 не чинить опір, ОСОБА_5 , утримуючи його руками за ноги, відтягнув у кімнату свого будинку за вищевказаною адресою, де покинув його на підлозі спальні до ранку наступного дня.

Наступного дня ОСОБА_5 , усвідомивши, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, маючи намір приховати його труп від сторонніх осіб, та переслідуючи мету послідуючого уникнення відповідальності за вчинення умисного вбивства людини, всупереч існуючим нормам моралі у суспільстві, супроводжуючи свої дії винятковим цинізмом, нехтуючи добропорядною поведінкою людини, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи труп ОСОБА_7 руками за ноги, відтягнув його на територію свого огороду де накрив шифером. В подальшому з метою приховати його трупу, систематично, протягом декількох місяців, змінював місцеположення трупу ОСОБА_7 , накриваючи його рослинністю, гіллям та підпалюючи труп ОСОБА_7 , намагаючись таким чином знищити труп людини та сліди його вбивства.

Після чого 25.04.2024, в період часу з 12.40 год. по 13.00 год. працівниками поліції, під час огляду місця події - території домоволодіння за адресою проживання ОСОБА_5 , на огороді було виявлено труп ОСОБА_7 зі слідами гнильних змін, та дії полум`я.

Тим самим ОСОБА_5 виконав дії направлені на приховування трупу потерпілого ОСОБА_7 та предмету злочину, яким заподіяв смертельне поранення, від сторонніх осіб та правоохоронних органів.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 80-Е від 24.05.2024 р. при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлено в правій лобово-скронево-тім`яно-потиличній ділянці голови мається, ймовірно, втиснений, а також лінійний перелом кісток склепіння черепу, який проникає в порожнину черепа; різко-виражені гнильні зміни органів і тканин та обвуглення трупу, ознаки дії джерела відкритого полум`я.

Конкретно встановити причину смерті невідомого чоловіка не виявляється можливим через різко виражені гнильні зміни органів і тканин та обвуглення трупу, але враховуючи наявність, ймовірно, втисненого та лінійного переломів кісток склепіння черепу, можна з певною долею ймовірності вважати, що смерть його могла, не виключено, настати, зокрема, внаслідок тупої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння черепу, з, не виключено, послідуючим перебуванням тіла під дією джерела відкритого полум`я, що підтверджується відповідними даними, отриманими під час проведення судово-медичної експертизи трупа та даними додаткових методів дослідження.

Виявлені у нього ушкодження у вигляді, ймовірно, втисненого та лінійного переломів кісток склепіння черепу, в правій лобово-скронево-тім`яно-потиличній ділянці голови могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, або при співударі о такий (такі) та мають ознаки згідно п. 2.1.3. літера «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно до живих осіб.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у вбивстві, тобто в умисному, протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

За приписами ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором під час досудового розслідування.

Статтею 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом. З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується долученими до клопотання:

-протоколом огляду місця події від 25.04.2024 відповідно до якого в присутності понятих проведено огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено труп людини та зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.04.2024 відповідно до якого, остання розповіла, що від сестри дізналась про зникнення свого сина ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2024 відповідно до якого останній пояснив, про свої сусідські стосунки з ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.04.2024 відповідно до якого остання пояснила, що їй відомо про спосіб життя її онука ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.04.2024 відповідно до якого остання пояснила, що має сина ОСОБА_12 , який страждає психічнми розладами, проживає сам та зловживає спиртними напоями. Від свого брата їй стало відомо, що її син ОСОБА_14 вбив ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 25.04.2024 відповідно до якого остання пояснила, що племінник її чоловіка ОСОБА_16 з 13 років страждає психічними розладами, останній час проживав один. Фінансово його забезпечувала мати. ОСОБА_14 в переписці з бабусею зізнався у вбивстві ОСОБА_7 якого застав на своєму подвір`ї при спробі проникнути до літньої кухні та вдарив ззаду по голові. Тіло намагався спалити на подвір`ї, а потім прикидав землею в компостній купі;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.04.2024 відповідно до якого останній розповів про те, що має плимінника ОСОБА_16 , який хворіє на шизофренію. Його матері стало відомо, що його племінник ОСОБА_18 причетний до вбивства ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 80-Е відповідно до якого при дослідженні трупу невідомого чоловіка, тіло якого виявлено в с. Новомиколаївка, Кам`янського району, Дніпропетровської області встановити причину смерті не виявилось можливим через різко виражені гнильні зміни;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28 грудня 2024 року відповідно до якого останній в присутності захисника детально розповів як наніс два удари обухом сокири по голові своєму колишньому однокласнику ОСОБА_19 , від яких він помер. Як сховав тіло в дворі будинку, потім підпалив його та згодом зізнався у вбивстві своїй бабусі;

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

При дослідженні ризику переховування, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не працевлаштований, перебуває на повному утриманні матері. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом підтверджується тим, що обвинувачуваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі, при цьому як мешканець Верхньодніпровської ТГ може будь-яким чином здійснювати вплив на потерпілу та свідків. Імовірність впливу на потерпілу та свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім того, слідчим судом врахована поведінка підозрюваного ОСОБА_5 який після вчинення протиправних дій намагався позбутись доказів які вказують на його причетність до інкримінованого правопорушення (повикидав до надвірного туалету речі ОСОБА_20 ).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Наявність інших ризиків, які викладені в ст. 177 КПК України в клопотанні формально перераховані, проте слідчий не посилається детально на їх існування, а тому слідчий суддя вважає їх не доведеним.

Матеріалами справи підтверджено, що підозрюваний має постійне місце проживання, працездатний, але не працює, не одружений, перебуває на обліку у лікаря психіатра, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи такі обставини, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, дані про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість без порушень поведінки, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досліджений під час судового засідання та описані цією ухвалою ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід - особисте зобов`язання не буде беззаперечно виконано підозрюваним, тому виникає необхідність контролювати його місцезнаходження на період досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного та даних які його характеризують, слідчий суддя вважає за необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт у певний період часу, що надасть можливість влаштуватися на роботу та забезпечувати себе.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби в межах строку досудового розслідування, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , та виконання ним процесуальних обов`язків доцільним є покладення на підозрюваного, таких передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

- з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин, завчасно повідомити про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик.

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що запобіжний захід обирається на час досудового розслідування. Строк досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000221 щодо ОСОБА_5 з моменту повідомлення про підозру становить два місяці, тобто з 28 грудня 2024 року до 28 лютого 2025 року, а тому кінцевий строк дії запобіжного заходу слід визначити 28 лютого 2025 року.

Керуючись вимогами ст. 176 - 179, 181, 194, 196, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 24.04.2024 року стосовно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 28 лютого 2025 року, заборонивши йому залишати житло у період часу з 20. 00 до 06.00.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин, завчасно повідомити про це посадову особу, або орган, який здійснив виклик.

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні без відповідного дозволу слідчого, прокурора або суду

Строк дії обов`язків визначити до 28 лютого 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого ОСОБА_4 , начальника Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: