Справа № 201/4170/25
Провадження 1-кс/201/1581/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2025 року

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьку Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 06.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьку Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000013, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у грудні 2022 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 30.12.2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, отримав від невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників так званої «ЛНР», підконтрольних державі-агресору РФ, пропозицію зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі так званій «Луганской таможне» (мовою оригіналу), яка є структурним підрозділом «Южного таможенного управления» (мовою оригіналу), яке у свою чергу є «региональным таможенным управлением Федеральной таможенной службы РФ» (мовою оригіналу), а саме посади так званого «начальника Алчевского таможенного поста» (мовою оригіналу), діючи в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у грудні 2022 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 30.12.2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме посади так званого «начальника Алчевского таможенного постав» (мовою оригіналу), погоджуючись на пропозицію представників так званої «ЛНР», підконтрольних державі-агресору РФ, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посаду так званого «начальника Алчевского таможенного поста» (мовою оригіналу) та приступив до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

Отже, у вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кадіївка (стара назва Стаханов) Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

27.02.2025 року ОСОБА_6 у порядку ст.ст. 111, 133, 135, 278 КПК України, шляхом публікації повісток на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у щоденному виданні центральних органів виконавчої влади - газеті «Урядовий кур`єр» повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В той же день, повістки про виклик ОСОБА_6 для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій за його участю на 03.03.2025 року, 04.03.2025 року та 05.03.2025 року опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у щоденному виданні центральних органів виконавчої влади газеті «Урядовий кур`єр».

Таким чином, підозрюваного ОСОБА_6 належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій, а саме викликано на 10 год. 03.03.2025 року, 04.03.2025 року та 05.03.2025 року до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, але останній за викликами не прибув, про поважні причини неприбуття на виклики не повідомив.

06.03.2025 року у зв`язку з тим, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, в порядку ст. 281 КПК України, його оголошено в розшук.

Відтак ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, та переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на окупованій території, а тому слідчий змушений звернутись до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування.

Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив ухвалити рішення, яким надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти заявленого слідчим клопотання.

Вислухавши думку слідчого, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно до яких останні повідомили відомі їм обставини протиправної діяльності ОСОБА_6 ;

- протоколами пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками за участю вказаних свідків;

- протоколами огляду мережі Інтернет за участю вказаних свідків;

- протоколами огляду мережі Інтернет відповідно до яких виявлені публікації, які підтверджують факт зайняття ОСОБА_6 посади так званого «начальника Алчевского таможенного поста» (мовою оригіналу), іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності (а.м. 7-159).

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбачених статтями 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи те, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій у спосіб, передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного підтверджуються опублікованими повістками про виклик, опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрюваний належним чином викликався для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих і процесуальних дій у спосіб передбачений законом, а саме, через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`являвся у призначений час та не повідомив про причини неприбуття.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_6 проживає та перебуває на території, яка на цей час непідконтрольна владі України, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15 квітня 2014 року № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у добровільній участі громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7,139, 2971-2975, 309, 372, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1