Справа № 761/5343/25
Провадження № 1-кс/761/4192/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.02.2025 року, зазначене клопотання розподілено на суддю ОСОБА_1 , 07.02.2025 року клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначає, що Першим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України, в якому остання є потерпілою.

Зі змісту скарги вбачається, що 24.01.2025 року ОСОБА_3 в рамках вищезазначеного кримінального провадження до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, подала клопотання про повторний виклик свідка ОСОБА_5 для участі у слідчому експерименті.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 03.02.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

Скаржник зазначає, що отримала вищезазначену постанову 04.02.2025 року та вважає відмову у задоволенні клопотання безпідставною та не обґрунтованою з наступних підстав.

У ході досудового розслідування прокурором було надано обов`язкову вказівку щодо проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_5 , враховуючи, що його показання мають суттєве значення для кримінального провадження, однак слідчий її не виконав. Свідок ОСОБА_5 безпідставно відмовився від участі у проведенні слідчого експерименту, оскільки це принижуватиме його гідність, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_3 звернулась до слідчого з клопотанням про повторний виклик свідка ОСОБА_5 .

З огляду на вищевказане, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року, визнати бездіяльність слідчого незаконною та зобов`язати слідчого вчинити інші процесуальні дії.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у ній. Крім того, вказала, що слідчий під час досудового розслідування вчинив ряд порушень та не виконав вказівки прокурора. Також долучила ухвалу суду від 07 лютого 2025 року, якою задоволено заяву про відвід слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001480 від 07.09.2023 року.

У судове засідання слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився. Однак неявка у судове засідання особи, рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Першим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України, в якому ОСОБА_3 має статус потерпілої.

24.01.2025 року ОСОБА_3 в рамках зазначеного кримінального провадження до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, подала клопотання про повторний виклик свідка ОСОБА_5 для участі у слідчому експерименті.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 03.02.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

Зазначена постанова вмотивована тим, що під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 було скеровано повістку про виклик до слідчого, однак отримано листа за вх. 26-11-25/к від 15.01.2025 року, в якому свідок ОСОБА_5 зазначив, що раніше надані показання підтримує та змінювати не збирається, а участь у проведенні слідчого експерименту принижуватиме його гідність.

Разом з тим, прокурором Київської міської прокуратури слідчому були надані вказівки щодо проведення необхідних слідчих дій, зокрема, про допит свідка ОСОБА_5 за обставинами кримінального провадження №0001480 від 07.09.2023 року.

Крім того, ухвалою суду від 07 лютого 2025 року задоволено заяву про відвід слідчого ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001480 від 07.09.2023 року у зв`язку з тим, що його процесуальна поведінка не узгоджується з вимогами щодо об`єктивного та своєчасного дослідження обставин зазначеного провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

З матеріалів скарги вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання потерпілої у кримінальному провадженні №0001480 від 07.09.2023 року, не мотивував своє рішення належним чином, оскільки не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, їх обґрунтування, які могли би бути визнані належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача.

Викладене свідчить про необґрунтованість винесення слідчим постанови від 03.02.2025 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 , відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушення вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим.

Суд також бере до уваги, що дії, які ОСОБА_3 просить виконати у своєму клопотанні, зазначені у письмовій вказівці прокурора Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0001480 від 07.09.2023 року.

Так, суд звертає увагу, що частиною 4 ст. 40 КПК України встановлений обов`язок слідчого виконувати вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Таким чином, що слідчим не обґрунтовано, які підстави лягли в основу прийняття рішення про необхідність відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_4 від 03.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001480 від 07.09.2023 року в частині необхідності скасування вказаної постанови.

Водночас, не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_6 в частині зобов`язання слідчого провести відповідні процесуальні дії, оскільки чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді, надавати вказівки слідчому щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за наслідками розгляду клопотань учасників кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу органу досудового розслідування в цілому, що прямо суперечить принципу диспозитивності.

В той же час слідчий суддя не може визнати протиправною бездіяльність слідчого, оскільки це не відноситься до повноважень слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001480, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2023 року.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7