Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1809/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/820/24
Категорія ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2024 року, якою кримінальне провадження №00000033 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрите у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду закрито кримінальне провадження №00000033 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Своє рішення суд обґрунтував, що в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України не міститься жодних посилань на вчинення зазначеною особою кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, а оскільки потерпіла відмовилась від обвинувачення, то кримінальне провадження підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою.

Зазначає, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, оскільки наніс тілесні ушкодження колишній дружині.

Крім того, в обвинувальному акті вказано обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого, захисника, потерпілої перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КІІК України.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з обвинувальним актом (формулювання обвинувачення) 08.03.2024 року близько 23 години 40 хвилин у ОСОБА_6 під час перебування за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілій та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, наблизився до ОСОБА_8 та лівою рукою схопив останню за волосся.

У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, направленні на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс два удари кулаком своєї правої руки по її обличчю, а саме в область правого ока. Від отриманих тілесних ушкоджень остання втратила рівновагу та впала спиною на комод, який стояв позаду неї.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, тулубу, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У відповідності до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19), згідно зі ст.1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

З огляду на викладене очевидним є те, що формулювання поняття «кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст.126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього кримінального правопорушення, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства.

Тому поняття «кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин.

У зв`язку з цим при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.

В обвинувальному акті, в формулюванні обвинувачення, чітко зазначено, що ОСОБА_6 умисно спричинив тілесні ушкодження своїй колишній дружині ОСОБА_8 , а також зазначено обтяжуючу покарання обставину вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Тобто, ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, та він мав можливість захищатися від цього обвинувачення.

За таких обставин відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 не може бути закрите у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, на чому наголошує прокурор в апеляційній скарзі, в зв`язку з чим його вимоги підлягають до задоволення.

Допущені судом першої інстанції порушення є істотними, а тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження, в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2024 року, якою кримінальне провадження №00000033 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрите у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: