Справа № 203/2151/25
Провадження № 1-кс/0203/1342/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю власника майна - ОСОБА_3 ,

володільця майна - ОСОБА_4 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_5 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000882, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання складене слідчим Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за погодженням з прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000882, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000882, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку тим, що 28 березня 2025 року приблизно 08 год. 23 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Renault», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степана Бандери, на перехресті з пр. Лесі Українки, виконуючи маневр - поворот праворуч на червоний сигнал світлофора (зелена стрілка), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора справа наліво відносно руху водія та після вчиненого порушення ОСОБА_4 зник з місця події. За результатом ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження. 28 березня 2025 року, в ході огляду, було вилучено автомобіль «Renault», р.н. НОМЕР_1 , який було передано на зберігання до майданчику тимчасово тримання транспорту за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22. Автомобіль «Renault», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди, у зв`язку з чим слідчий просив накласти арешт на вищевказаний вилучений автомобіль.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Власник майна, володілець майна та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказували що немає підстав для накладення арешту, просили не накладати арешт на автомобіль в частині користування, оскільки ОСОБА_4 є пенсіонером і вказаний автомобіль необхідний йому для пересування. Представник володільця майна ОСОБА_6 також зазначив, що пропущено строк протягом якого слідчий суддя повноважний прийняти рішення про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000882, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку тим, що 28 березня 2025 року приблизно 08 год. 23 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Renault», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степана Бандери, на перехресті з пр. Лесі Українки, виконуючи маневр - поворот праворуч на червоний сигнал світлофора (зелена стрілка), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора справа наліво відносно руху водія та після вчиненого порушення ОСОБА_4 зник з місця події. За результатом ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження. 28 березня 2025 року в ході огляду, було вилучено автомобіль «Renault», р.н. НОМЕР_1 , який було передано на зберігання до майданчику тимчасово тримання транспорту за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль «Renault», р.н. НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до абз.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що розслідуване кримінальне правопорушення стосується порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а водій зник з місця ДТП, слід дійти висновку про необхідність накладення арешту на вилучений під час огляду автомобіль, який може бути знаряддям кримінального правопорушення, для забезпечення збереження речових доказів.

З приводу посилань представника володільця майна на положення ч.6 ст.176 КПК України слід відзначити наступне. Вказана норма передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Тобто, вона регулює питання припинення тимчасового вилучення майна за збігом 72-годиннго строку, проте не є самостійною підставою для відмови в накладенні арешту на таке майно, не залежно від того, чи було воно повернуте особі, у якої його було вилучено. Відповідно до положень ч.3 ст.176 КПК України передбачений перелік обставин, які має врахувати суд, слідчий суддя при вирішенні питання про можливість арешту майно, при цьому, збір 72-годинного строку розгляду клопотання не віднесено до таких обставин. Окремо слід зауважити, що розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000882 не відбувся протягом 72 годин саме з метою забезпечення можливості власнику та володільцю майна та його представникам взяти участь в розгляді клопотання та висловити свою думку стосовно нього.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000882, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду 28 березня 2025 року автомобіль марки «Renault», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим автомобілем.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому Слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000882, слідчим, включеним до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11.04.2025 р. о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1