Провадження № 1-в/761/607/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.07.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,

в с т а н о в и в:

Начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням відносно засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.07.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.07.2024 ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, де останній своїми протиправними діями 07.01.2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 963 грн. 52 коп.

При цьому, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі в тексті Ухвали - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» просить привести вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.07.2024 у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 18 КВК України визначено, що місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. У свою чергу, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Як вбачаєьбся з матеріалів клопотання, а саме з довідки за підписом начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», вказана установа не є установою відбування покарання для засудженого ОСОБА_3 , що свідчить про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про приведення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

Враховуючи вище викладене, оскільки встановлено, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є для засудженого ОСОБА_3 установою відбування покарання, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 про приведення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо приведення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.07.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року - повернути.

Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: