17.03.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/210/25
Провадження № 1-кп/533/46/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Кременчуцького району Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 03.03.2025 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Миколаївка Решетилівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, інвалід другої групи внаслідок війни, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 у лютому 2024 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, виник протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, а саме посвідчення водія, з метою отримання права керування на транспортні засоби.

З цією метою, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документу, обвинувачений ОСОБА_4 у лютому 2024 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, за попередньою домовленістю з невстановленою дізнанням особою, за допомогою месенджера «Viber», передав невстановленій досудовим розслідуванням особі оцифровану власну фотокартку зі своїми персональними даними, для подальшого виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » від 26.02.2024.

У подальшому у середині лютого 2024 року, точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлена, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: місто Решетилівка, вулиця Шевченка, 11А, Полтавського району Полтавської області, отримав від вищевказаної невстановленої дізнанням особи поштове відправлення з підробленим документом, а саме посвідченням водія серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » від 26.02.2024, з наміром в подальшому використовувати вказане підроблене посвідчення водія у власних цілях, з метою керування транспортними засобами категорії «В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ», таким чином вчинивши пособницькі дії з підробки офіційного документу.

Крім цього встановлено, що 02.03.2025 о 10 годині 11 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , керував автомобілем «JEEP» державний номерний знак НОМЕР_2 на автодорозі Кременчук-Полтава в селі Підгорівка Кременчуцького району Полтавської області та був зупинений інспектором взводу роти БПП в м. Кременчук ОСОБА_6 , який звернувся на підставі ст.35 ЗУ Про «Національну поліцію України» до обвинуваченого ОСОБА_4 з вимогою пред`явити документи, на право керування автомобілем для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

02.03.2025 року о 10 год 13 хв обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, на вимогу працівника поліції пред`явив та надав для перевірки завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » від 26.02.2024, яке згідно висновку технічної експертизи документів №СЕ-19/117-25/4983-ДД від 05.03.2025 року не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, достовірно знаючи, що він є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання та у використанні завідомо підробленого документа.

14 березня 2025 року у вищезазначеному кримінальному провадженні між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджено остаточне покарання та визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 14.03.2025 відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ст.473 КПК України.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 14 березня 2025 року про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Долю речового доказу вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в сумі 2785,65 грн.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 14 березня 2025 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 03.03.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » від 26.02.2024 - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2785,65 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1