19 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого механіка-водія 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бойових машинах піхоти) 1-го батальйону оперативного призначення 3029 НГУ, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 08.04.2024 о 17:00, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, без поважних причин, не з`явився до місця несення служби, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 НГУ у АДРЕСА_3 , зі звільнення, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 19.09.2024.
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Прокурор під час підготовчого провадження просить суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту немає.
Обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття провадження у справі за ч.4 ст.408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Зазначив, що він бажає продовжити військову службу, вину визнає. Просить задовольнити його клопотання та надати можливість продовжити військову службу.
Захисник підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК для продовження проходження військової служби на підставі ч. 5 ст.401 КК України, призначити судовий розгляд за ч. 1 ст.263 КК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується ще у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а тому вказане клопотання заявлено передчасно.
Крім того, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, і оскільки відповідно до ч.7 ст.176 КПК відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч.4 ст.408 КК України можливо застосування виключено тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Щодо вказаного клопотання, то сторона захисту просить залишити вказане клопотання прокурора без розгляду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, судом встановлене наступне.
Положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч.1 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».
Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України.
З письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2024 року №03-19/5821, вбачається, що військова частина НОМЕР_2 згодна прийняти ОСОБА_4 для продовження військової служби на вакантній посаді стрільця-помічника гранатометника штурмового відділення штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , шпк «солдат».
З огляду на викладене, враховуючи що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненому визнав, виявив бажання повернутися до військової служби, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, суд дійшов висновку, про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України підлягає закриттю.
Згідно положення ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.
Вислухавши думку учасників процесу по викладених у ст.315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Кримінальне провадження за ч.1 ст.263 КК України підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя. Судовий розгляд даного кримінального провадження необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні. Підстави для прийняття рішення про закриття кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.1 ст.263 КК України, передбачені п.п.4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому засіданні: прокурор, обвинувачений, захисник.
Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, то судом встановлено, що 21.09.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було продовжено до 20.12.2024 року.
Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.263 КК, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимості.
З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, наявні ризики можуть бути мінімізовані без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, зі слів обвинуваченого одружений, має двох неповнолітніх дітей, щиро виявляє бажання продовжити проходження військової служби. Обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби на підставі ч.5 ст.401 КК України.
Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Виходячи з положень ст.ст.176, 178 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а з урахуванням того, що задоволене клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України з покладенням обов`язків прибуття до військової частини для продовження військової служби, з урахуванням положень ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, і обвинуваченого слід звільнити з під варти в залі суду.
Керуючись ст. ст. 176,178, 285, 286, 288, 314-316, 370, 371, 372 , 376 КПК України, суд, -
Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти в залі суду негайно.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя на 13 год. 30 хвилин 27 грудня 2024 року.
Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому засіданні: прокурор, обвинувачений, захисник.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1