Справа № 572/2985/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №572/2985/23/кп-489/23 0000470) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

1. вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України, та встановленням іспитового строку 1 рік;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 повторно, в один із днів не пізніше 19 квітня 2023 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти чужим майном, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , таємно, викрав належний ОСОБА_7 велосипед марки «Rebeneick», вартістю 4899 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоди на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В ході судового провадження обвинувачений вину у скоєнні інкримінованого діяння не визнав повністю. По суті обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що із ОСОБА_8 товаришують з дитинства. Час від часу, коли була потреба у грошових коштах, вони заставляли у ломбард належний ОСОБА_8 велосипед, викупаючи його в подальшому. Про те, що велосипед належав не ОСОБА_8 , а його матері, обвинуваченому відомо не було. При чому, договір застави укладався саме обвинуваченим через те, що він мав паспрт, а ОСОБА_8 документів не мав.

Обвинувачений вказує, що за обставин, вказаних в обвинувальному акті, він дійсно прийшов на подвір`я потерпілої, однак, ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 в той час дома не було, та взяв вказаний в обвинуваченні велосипед, який в подальшому у черговий раз заставив у ломбард. ОСОБА_5 заперечує, що ним було здійснено крадіжку, оскільки вказує, що він отримав дозвіл від ОСОБА_8 взяти на подвір`ї велосипед.

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, які судом визнаються належними, допустимими та достатніми, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого діяння.

Наданий суду стороною обвинувачення витяг з ЄРДР та протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, доводять, що 06 червня 2023 року до Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_7 про викрадення невідомою особою в нічну пору доби орієнтовно в середині квітня 2023 року належного їй велосипеду сірого кольору марки «Rebeneick», що знаходився на подвір`ї її будинковолодіння, яке зареєстровано із правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України (а.к.п.1, 10,11).

В ході огляду місця події території господарства, що по АДРЕСА_3 , здійсненого на підставі письмового дозволу власника ОСОБА_7 , встановлено, що вказане господарство по периметру огороджене парканом. У господарстві наявний одноповерховий житловий будинок, за яким розташований навіс, що складається із трьох стін, виготовлених із дощок та обкладених листами шиферу, вхід до якого вільний. Під вказаним навісом зберігається господарське приладдя (а.к.п.12, 13-15).

Потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що вона дійсно є власником велосипеда марки «Rebeneick», який придбала орієнтовно роки два тому. Вказаний велосипед зберігався у господарському приміщенні на подвір`ї по місцю проживання потерпілої.

Зі слів потерпілої в один із днів вранці вона не виявила велосипеда у вказаному вище господарському приміщенні, про що повідомила сина, який припустив, що його міг взяти ОСОБА_5 .

Потерпіла вказує, що крадіжку було вчинено у квітні 2023 року, однак, одразу із повідомленням до поліції вона не зверталась, оскільки із сином вживали заходи для повернення майно обвинуваченим добровільно.

ОСОБА_7 пояснила, що син неодноразово телефонував та писав обвинуваченому та просив повернути велосипед, в подальшому син виявив велосипед потерпілої в ломбарді, із якого вона його викупила особисто, сплативши грошові кошти у сумі 2000 грн.

Отже, потерпіла має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, так як шкоду він не відшкодувавь

Із наданого стороною обвинувачення висновку експерта №СЕ-19/118-23/6171-ТВ від 14 червня 2023 року судової товарознавчої експертизи, встановлено, що ринкова вартість велосипеда марки «Rebeneick», придбаного у 2023 році, сірого кольору, відкритого типу рами, бувшого у використанні та справному технічному стані, станом на 16 квітня 2023 року могла становити 4899 грн. 67 коп. (а.к.п.23, 24-27).

В даному випадку сторона обвинувачення ставила під сумнів вартість велосипеда, визначену експертом, мотивуючи свою позицію тим, що в ломбарді цей велосипед був оцінений у 2000 грн., через що діяння, що інкримінується ОСОБА_5 має бути декриміналізоване, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, оскільки вартість велосипеду не перевищує 2684 грн., тобто суму, необхідну для кваліфікації викрадення майна як кримінального правопорушення, вчиненого у 2023 році.

Суд не погоджується із такою позицією сторони захисту.

Так, відповідно до ст.91 КПК України - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в том числі, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно із статтею 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Доказом вартості викраденого майна у кримінальному провадженні, відповідно до ст.101 КПК України, є висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Незгода сторони захисту із наданим стороною обвинувачення висновком експерта не вмотивована.

Відповідно до інформації, наданої на запит слідчого ПТ «Ломбард Донкредит ТзОВ «Інтер-Ріелті» і компанія» за №1305 від 14 червня 2023 року ОСОБА_5 у період з 12 лютого 2023 року по 19 квітня 2023 року 18 разів заставляв різне майно з метою отримання кредитів від вказаного товариства, в тому числі, 19 квітня 2023 року передав під заставу велосипед марки «Rebeneick» (а.к.п.28, 29).

Вказаний документ дійсно містить інформацію про заставу велосипеда марки «Rebeneick» 19 квітня, 05 травня та 07 травня 2023 року, однак, вказані велосипеди іншим чином не ідентифіковані, через що підстав стверджувати про те, що це один і той самий велосипед, немає.

Копія договору про надання фінансового кредиту від 19 квітня 2023 року доводить, що ОСОБА_5 цього ж числа отримав кредит на суму 2012 грн. 50 коп. під заставу велосипеда марки «Rebeneick» (а.к.п.30).

Зазначені обставини підтверджені протоколом огляду відеозапису з камер відео спостереження ломбарду «Благо» за 19 квітня 2023 року, які отримані відповідно до постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 13 червня 2023 року та підтверджені відповідним протоколом зняття показань (а.к.п.31, 32, 33-37).

Відповідно до вказаного вище доказу обвинувачений о 16 год. 35 хв. 19 квітня 2023 року у приміщенні ломбарду передав велосипед сірого кольору, отримавши грошові кошти.

Вказані дії обвинувачений здійснює особисто без участі ОСОБА_8 , що спростовує позицію сторони захисту про спільні дії обвинуваченого та ОСОБА_8 , як власника цього майна та за добровільною згодою останнього.

Слід врахувати, що ОСОБА_8 неодноразово викликався судом у судове засідання за клопотанням виключно сторони обвинувачення.

Сторона захисту жодних дій, спрямованих на забезпечення участі цього свідка у судовому засіданні та його допиту судом на підтвердження версії обвинуваченого, не вживала (хоча обвинувачений вказує, що із ОСОБА_8 перебуває у дружніх відносинах та неодноразово спілкувався протягом останнього часу).

На підтвердження позиції обвинуваченого, висловленої ним в ході судового провадження, стороною захисту суду надано розписку, написану від імені ОСОБА_8 , в якій вказано, що останній добровільно надавав ОСОБА_5 велосипед в тимчасове користування.

Судом вказаний документ визнається недопустимим доказом, оскільки він отриманий всупереч вимогам КПК України, стороні обвинувачення, відповідно до вимог законодавства, відкритий стороною захисту не був.

Крім цього, в ході судового провадження встановлено, що власником велосипеду був не ОСОБА_8 , а його мати, отже, останній не мав правових підстав для надання велосипеду у користування іншим особам.

Досліджений судом протокол огляду мобільного телефону обвинуваченого, доводить, що у вказаному телефоні дійсно наявна переписка в одному із месенжерів між обвинуваченим та особою на ім`я ОСОБА_9 (як стверджує обвинувачений сином потерпілої). Однак, за змістом вказаної переписки спілкування відбувається скоріш за все, з приводу саме повернення велосипеду, що підтверджує пояснення потерпілої, дані нею у суді (а.к.п.47-51).

З огляду на наведене, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння, є доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, які були вказані в обвинувальному акті, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, а саме : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину під час судового провадження не знайшли свого підтвердження.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, слід визнати рецидив злочинів.

За висновокм органу пробації, викладеному у досудовій доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки останнього для суспільства, в тому числі, для окремих осіб як середній.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на відсутність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, та наявність обтяжуючої, враховуючи дані про особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, з огляду на висновок органу пробації та позицію потерпілої, яка вказує про наявність претензій матеріального характеру до обвинуваченого - вважає, що слід призначити останньому покарання, визначене санкцією частини статті, за якою його притягнуто до відповідальності, обравши покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та покарання, призначеного вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року, визначивши остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили та звернення його до виконання.

Речові докази : диск DVD-R з відеозаписами з камер відео спостереження приміщення ломбарду «Благо», наявний в матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

На підставі ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 478 грн. 00 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя