Справа № 175/4932/23
Провадження № 1-кп/175/236/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

за участю перекладача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000464 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агджабеді Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

09 липня 2023 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на майданчику, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новомиколаївка, вул. Кар`єрна, 1, під час сварки з ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 не менше шести ударів ножем, який тримав у правій руці, в область тулуба та кінцівок. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане торакоабдомінальне поранення, яке розпочинається раною на череві ліворуч по середньо-ключичній лінії ближче до краю реберної дуги (на відстані 128,5 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 8 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у рановий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, з подальшим ушкодженням передньої стінки шлунку та лівого куполу діафрагми, далі проникає в плевральну порожнину, з явищами внутрішньочеревної кровотечі та лівосторонньої гемопневмотораксу; непроникаюча колото-різана рана по задній поверхні грудної клітини по хребтовій лінії в проекції 6 грудного хребця (на відстані 144 см вгору від підошовної поверхні стоп); колото-різана рана на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча на межі верхньої та середньої третини; колото-різана рана на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині (на відстані 95 см вгору від підошовної поверхні стоп); колото-різана рана на передній поверхні лівого стегна на межі середньої та нижньої третини (на відстані 75 см вгору від підошовної поверхні стоп); колото-різана рана на зовнішній поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третини (на відстані 82 см вгору від підошовної поверхні стоп); ділянка на задній поверхні грудної клітини по хребтовій лінії (на відстані 135 см вгору від підошовної поверхні стоп з переходом вгору), що є наслідком загоєння поверхневої різаної рани або глибокого садна; з яких тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час судового провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 05 березня 2025 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності. Крім того, потерпілим в цьому кримінальному провадженні була надана прокурору письмова заява про надання згоди на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана не лише державним чи суспільним інтересам, а також правам та інтересам окремих осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні як потерпілі та ними надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під час підготовчого судового засідання було змінено обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 березня 2025 року, укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: футболку білого кольору, змиви з долонь і пальців рук на двох марлевих серветках, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000483, знищити; конверти з контрольними зразками марлевих серветок, кухонний ніж, залишки змиву з клинка кухонного ножа, перочинний ніж, залишки змиву з клинка перочинного ножа, змив із земельної ділянки, залишки змивів, витяжки на ниточках марлі, зразки крові ОСОБА_7 , зразки крові ОСОБА_5 , нігтьові зрізи, осади на фрагментах марлі, контроль марлі, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 000488, знищити; диск із відеозаписом з мобільного телефону залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: