Дата документу 02.12.2024
Справа № 334/9789/24
Провадження № 1-кс/334/3114/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002411, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся т.в.о. старшого слідчого ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002411, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29 листопада 2024 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в м. Запоріжжі, по проїзній частині пр. Моторобудівників, в районі буд. №31, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, зліва - направо за напрямком руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди у кареті швидкої медичної допомоги.

Органами досудового слідства дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

29 листопада 2024, в ході проведення огляду місця ДТП, в м. Запоріжжі, на проїзній частині пр. Моторобудівників, в районі буд. №31, серед іншого вилучено та в подальшому вилучено: автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями кузова в результаті ДТП, власником якого відповідно до свідоцтва про серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль було вилучено та передано на зберігання на територію спеціального майданчика ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Вилучений автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями кузова в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є доказом вчинення зазначеного кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення.

30.11.2024 року винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майна, а саме: автомобілю «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями кузова в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Накладення арешту на автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно -трасологічні дослідження, судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, а також проведення додатково огляду автомобіля за участю експерта - автотехніка з використанням криміналістичної техніки. Збереження транспортного засобу в тому ж стані, в якому він залишився після ДТП має суттєве значення для кримінального провадження.

Більш того, вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди дорожньо - транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебував після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст.168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст.207, 208 цього Кодексу; обшуку; огляду.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.236 КПК України).

Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Припинення статусу тимчасового вилученого майна передбачено лише шляхом накладення арешту або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для п звернення тимчасового вилученого майна, а саме:

за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК;

у разі скасування арешту.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом зазначеного автомобілю не є підставою для припинення статусу тимчасово залученого майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а оскільки є підстави вважати, що в подальшому дане майно - речовий доказ може бути відчужене, продане чи приховане, є необхідність у накладанні на нього арешту.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, необхідно накласти арешт на автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з пошкодженнями кузова в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

29 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України (кримінальне провадження №0002411).

Метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб є збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди для виявлення слідів кримінального правопорушення (злочину) та проведення подальших судових експертиз щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, з метою виявлення слідів, що можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку стосовно необхідності задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 з позбавленням права користування ним власником та іншими довіреними особами.

Виконання ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1