Провадження № 1-кп/522/1089/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, працевлаштованого двірником в КП «Міські дороги», з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2024, в період часу з 10 години 14 хвилин до 10 години 26 хвилин, ОСОБА_4 ,перебуваючи біля банкомату по вулиці Мала Арнаутська, 89/91, в місті Одесі виявив на землі одну банківську картку відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» з номером № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 . Вказана банківська картка була втрачена ОСОБА_5 з власної необережності.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що виявлена ним банківська картка відкрита в АТ КБ «ПриватБанк» з номером № НОМЕР_1 є засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на привласнення офіційних документів, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання картки у власних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банку та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи, а саме, - імітована АТ КБ «ПриватБанк» з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, таким чином позбавивши ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

У подальшому, ОСОБА_4 , 29 вересня 2024 року, в період часу з 10 години 26 хвилин до 13 години 18 хвилин, перебуваючи на території міста Одеси, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , за допомогою платіжного терміналу, отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , заволодів його грошовими коштами на загальну суму 1769 гривень 86 копійок шляхом розрахунку, а саме:

- о 10 годині 26 хвилин в магазині «Точка» за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Балтенка (кол. Адмірала Лазарєва), буд. 27, - 1 раз розрахувався банківською карткою на загальну суму 150 гривень 48 копійок;

-з 12 годині 02 хвилини по 12 годині 05 хвилин в магазині «Аврора» за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85, на загальну суму 1194 гривні: - двічі розрахувався по 597 гривень;

-з 12 годині 21 хвилині по 13 годині 18 хвилин в магазині «Точка» за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Балтенка (кол. Адмірала Лазарєва), буд. 27, на загальну суму 425 гривень 38 копійок: 1 раз розрахувався банківською карткою на суму 99 гривень 90 копійок; 2 - на суму 325 гривень 48 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального проступку викладеного в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаного кримінального проступку повністю доведена.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком.

ОСОБА_4 працевлаштований двірником в КП «Міські дороги», з середньою освітою, щиро розкаявся у вчиненому злочині.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, суд враховує бажання обвинуваченого надати йому можливість стати на шлях виправлення без позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Щодо заволодіння обвинуваченим ОСОБА_4 грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 в загальному розмірі 1769 гривень 86 копійок, дізнавачем виділено матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: два ДВД диска зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1

22.01.25