Справа №135/410/25
Провадження № 1-кп/135/83/25
ВИРОК

іменем України

31.03.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000050 від 12.02.2025, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.10.2024 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 550 грн;

- 11.11.2024 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.125, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт та штрафу в розмірі 2 550 грн, які ухвалено виконувати окремо;

- 03.12.2024 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.71, п.п.4,5 ч.1 ст.72 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік 15 днів, та штрафу у розмірі 2 550 грн,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_2 перебуваючи на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Конституції України та законів України, статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11.02.2024 близько 16-00 год перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, раптово виниклих в ході спілкування з ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_2 підійшовши до ОСОБА_3 , та реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, кулаком правої рукою наніс 2 (два) удари в область обличчя потерпілого, від чого останній втратив рівновагу та впав на бетонне покриття. Після чого, ОСОБА_2 продовжуючи свій кримінально-протиправний намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень сівши на потерпілого кулаком правої руки наніс два удари в область обличчя та взявши камінь у праву руку повторно наніс 2 (два) удари в область обличчя внаслідок чого, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних широких злитих синців-гематом в ділянках обличчя, дрібних саден поверхневих ран в ділянках синців, тотального субкон`юктивального крововиливу в праве око, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасного розладу здоров`я до 21-го дня.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурор в порядку ст.302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю згоден із встановленими під час дізнання обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 надав заяву про надання ним згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку та ознайомлений з обмеженням права оскарження вироку згідно з ч.2 ст.302 КПК України.

Суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що встановлені під час досудового розслідування обставини не викликають сумніву у їх об`єктивності, при проведенні досудового розслідування порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України допущено не було, право на захист обвинуваченому було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням обвинуваченого про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, в порядку, визначеному ст.ст.381 - 382 КПК України, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є рецидив кримінальних правопорушень.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимості не зняті та не погашені; має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; одружений, має на утриманні малолітню дитину; солдат військової частини НОМЕР_1 ; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 призначити йому максимальне покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальгому правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив 11.02.2024, тобто до ухвалення вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2024, що набрав законної сили 11.02.2025, яким він засуджений до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 15 днів, та штрафу в розмірі 2550 грн, з покладанням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч. 2 ч. 3 ст. 59-1 КК України, відтак йому слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Отже, вказані обставини справи дають підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_2 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2024, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 року 15 днів, більш суворим покаранням за цим вироком, та остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

При цьому, у силу другого речення ч.4 ст.70 КК частково відбуте ОСОБА_2 покарання за попереднім вироком слід зарахувати у покарання, призначене за цим вироком.

Суд враховує, що попереднім вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2024, яким ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.71 КК України, та з урахуванням положень п.п.4,5 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків було призначене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 15 днів, та штрафу в розмірі 2550 грн, який сплачений ОСОБА_2 30.12.2024, тобто покарання у виді штрафу ним відбуте, а тому при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд не визначає обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2024, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.70 КК зарахувати ОСОБА_2 у строк покарання, призначеного йому за цим вироком, частково відбуте ним покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.12.2024.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки на облік органом з питань пробації.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1