МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2630/24
Провадження № 1-кс/945/47/25
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м.Миколаєві в режимі відеоконференції з Південним територіальним управлінням Військової служби правопорядку клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року за №0000435 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.185 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим відділенням ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000435, зареєстрованому05.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , на виконання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.68 Конституції України солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та у вчиненні злочину проти власності.

Так, 04.11.2024, у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебували в с.Шостакове Миколаївського району Миколаївської області, де познайомились з ОСОБА_9 , який запросив чоловіків до себе до дому випити алкогольних напоїв. Придбавши спиртне, чоловіки направились до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_9 .

Перебуваючи у зазначеному будинку в одній з кімнат, під час сумісного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, між чоловіками виникла раптова сварка, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали наносити ОСОБА_9 тілесні ушкодження ногами та руками по різним частинам тіла, в область голови та тулуба.

Від отриманих ударів ОСОБА_9 упав на підлогу, був у непритомному стані, та не в змозі чинити опір. Після чого, з метою продовження нанесення умисних тілесних ушкоджень, та щоб останній не чинив опір, ОСОБА_5 у приміщенні кухні знайшов ізоляційну стрічку якою зв`язав ОСОБА_9 руки та намотав на очі, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжили наносити удари ОСОБА_9 в область тулуба та голови.

05.11.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді: пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, численних ран голови та обличчя, переломів ребер, уламкового перелому кісток носу, поширених кровиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку, зовнішніх та внутрішніх поверхнях, з двобічним скупченням крові в шлуночках мозку, яка ускладнилась набряком та здавленням головного мозку у вигляді вторинних стовбурових крововиливів.

Крім цього, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102- IX, в Україні введено особливий правовий режим воєнний стан, який триває дотепер.

Зокрема, 03.03.2022 прийнято Закон України №2117-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме до ч.4 ст.185 КК України після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2024 у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на законних підставах перебували в приміщенні житлового будинку, що на території домоволодіння АДРЕСА_3 .

В цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вступили у попередню злочинну змову з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а саме майна яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та протиправно, в умовах воєнного стану, з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяли ростерну духовку марки «Mirta», вартістю 1333 гривні 33 копійки та телевізор марки «Samsung», вартістю 2416 гривень 66 копійок та вийшли з приміщення житлового будинку, що на території домоволодіння АДРЕСА_3 .

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 помістили майно ОСОБА_9 до автомобіля марки «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому в подальшому з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 , яку визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні, матеріальну шкоду на суму 3749 гривень 99 копійок.

05.11.2024 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк до 10 років.

07.11.2024 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком дії до 03.01.2025 включно.

04.12.2024 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.2 ст. 121 КК України.

25.12.2024 в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 05.02.2025 року.

31.12.2024 року слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області виніс ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в строк до 05.02.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.02.2025 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, до 05.04.2025 року.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_11 та прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтримали та просили слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо продовження строку дії застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував; просив слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши у судовому засіданні слідчого, прокурора, думку підозрюваного, захисника, розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Заслухавши у судовому засіданні слідчого, прокурора, думку підозрюваного, захисника, розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відповідно до п.4 ч.1 ст.178 КПК України міцність соціальних зв`язків; відповідно до п.6 ч.1 ст.178 КПК України репутацію обвинуваченого.

Розглядаючи клопотання слідчого відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , аналізуючи питання існування у клопотанні ризиків, суд дійшов до висновку про їх наявність з огляду на особу та його репутацію, а саме те, що останній є військовослужбовцем, однак відповідно до довідки-доповіді за фактом самовільного залишення без зброї місця тимчасового розташування від 30.10.2024 року залишив місце тимчасового розташування батальйону ВЧ НОМЕР_1 , неодружений, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, у тому числі, й проти життя та здоров`я людини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Розуміючи усю тяжкість вчинених ним злочинів та з метою уникнення покарання, він може залишити місце свого тимчасового проживання (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час не всі свідки встановлені та допитані, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, з метою зміни ними показів на його користь. Крім цього ОСОБА_5 отримав копії протоколів допитів свідків, де вказані їх анкетні дані та, в тому числі, адреси їх проживання. Підозрюваний, користуючись цими даними, може схилити свідків до зміни показів на його користь, що зашкодить встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки встановлено, що він проходить військову службу на посаді механіка-водія-електрика відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку НОМЕР_3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 та на теперішній час перебуває не в розпорядженні військової частини, при цьому будь-яких документів щодо законного залишення військової служби органу досудового розслідування та суду не надано.

Поміж інше, ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість злочинів та з метою уникнення покарання, оцінюючи його соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), а саме: може здійснювати заходи щодо затягування проведення досудового розслідування, шляхом не виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст.42 КПК України.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Та обставина, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, хоча і має місце, однак не є безумовною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, вищевикладене дає підстави суду стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та неможливості обрати більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Розділом ХІ Наказу міністерства юстиції України №394 від 03.11.2020 року «Про затвердження Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та цього Порядку.

Узяті під варту військовослужбовці розміщуються на гауптвахті на підставі ухвали суду, а також постанови керівника органу прокуратури, прийнятої у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 має спеціальний статус військовослужбовець. Враховуючи зазначене суд вважає, що утримання підозрюваного ОСОБА_5 у спеціалізованій військовій установі гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних силах України, буде найбільш доцільним, а вік, сімейний стан та стан здоров`я не перешкоджають його утриманню у вказаній установі.

Поміж інше, згідно з положеннями ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченог статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини ОСОБА_9 . Тому, слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 369, ч.1 ст.370 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 року за №0000435 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 03 квітня 2025 року, без визначення розміру застави.

Строк дії даної ухвали закінчується 03 квітня 2025 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 03 лютого 2025 року о 17 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

03.02.2025