Справа № 344/1901/25
Провадження № 11-сс/4808/60/25
Категорія ст. 183КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

апеляційними скаргами захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Іван-Франківського міського суду від 01 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 01 квітня 2025 року включно, з визначенням розміру застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

З оскаржуваною ухвалою не погодились захисник та підозрюваний, які оскаржили її в апеляційному порядку.

Серед апеляційних доводів захисник зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою відсутність належного обґрунтування ризиків зазначених у клопотанні слідчого. Також, в ухвалі відсутні посилання на докази, які є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, їх вагомість.

Також не враховані позитивні дані про особу ОСОБА_8 , який має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, репутацію.

Також зазначає, що розмір застави для нього є непомірним та визначений без урахування його майнового стану.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, з покладенням процесуальних обовязків визначених ст.194 КПК України.

Серед апеляційних доводів підозрюваний ОСОБА_8 зазначає, що підозра є необґрунтована, а злочин вчинений в результаті провокації.

Крім того, зазначає, що він є ВІЛ інфікованим, інвалідом 3 групи, має тісні соціальні зв`язки, отримує пенсію. Розмір застави, є непосильним для нього.

Просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги, а прокурор заперечив проти їх задоволення. Суду апеляційної інстанції підозрюваний пояснив, що передавав знайомим заборонені речовини, щоб полегшити страждання хворих на наркоманію.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наведені норми процесуального права були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .

Обставини встановлені слідчим суддею знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Так, судом встановлено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області на стадії досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Підозра є обґрунтованою і підтверджується наданими копіями доказів, яких на даному етапі досудового розслідування достатньо для застосування запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов правильних висновків та в судовому рішенні навів свої мотиви, з якими погоджується і апеляційний суд.

Зокремасуд врахував, що ОСОБА_8 раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Даних про наявність у нього міцних соціальних зв`язків та джерел існування слідчому судді надано не було.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильних висновків, що інші, більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 про його незадовільний стан здоров`я, не спростовують висновків суду та не містять інформації про неможливість його утримання в умовах установи виконання покарань.

Доводи про наявність міцних соціальних зв`язків та регулярного прибутку у вигляді пенсії апеляційному суду не надано.

Що стосується розміру застави, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, оскільки такий розмір є співмірним зі злочинами, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 . Саме така сума застави, у разі її внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слід зазначити, що застава може бути внесена не тільки підозрюваним, а й іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновків, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника та підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5