Справа № 166/490/25 Провадження №11-сс/802/214/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №00005103 від 28.03.2025.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Зазначено і про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, що стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2025 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженому, непрацюючому, раніше судимому,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.05.2025 включно. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 26.03.2025.

Водночас, на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд і в`їзд у Україну.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Зазначає про те, що він з місця вчинення злочину не зник, свою вину повністю визнає і щиро розкаюється, а також не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. При цьому, він має намір повністю відшкодувати заподіяні матеріальні збитки внаслідок вчинення злочину, від якого жодна особа не постраждала. Вказує і про те, що його матері потрібна допомога по господарству у зв`язку з весно-польовими роботами. Окрім того, він потребує лікування після перенесеної операції на хребті, якого в умовах СІЗО немає. Апелянт ОСОБА_7 переконаний, що є цілком законні підстави для обрання щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, який на його думку, належним чином забезпечить процесуальну його поведінку як підозрюваного під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного, який апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, прокурора, який її заперечив та просив залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СВ ВП №2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 07 лютого 2025 року внесеного до ЄРДР за №00005103 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому після його затримання в порядку ст.208 КПК України, 28 березня 2025 року повідомлено про підозру у його вчиненні. Обґрунтованість підозри, окрім визнавальних показів ОСОБА_7 , стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 хоча і має постійне місце проживання на території Волинської області, однак раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, неодноразово судимий, відбував реальну міру покарання, відповідних висновків з цього не зробив, немає постійного місця роботи та джерела доходів, не одружений, не навчається.

В даний час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності ч.2 ст.194 КК України, який за кваліфікацією злочинів є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, або чинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою із визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, як про це зазначає підозрюваний.

При цьому, доводи апелянта ОСОБА_7 про те, що є цілком законні підстави для обрання щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, який на його думку, належним чином забезпечить його процесуальну поведінку як підозрюваного під час досудового розслідування, є цілком безпідставними, оскільки на думку колегії суддів в цій частині клопотання слідчого і рішення слідчого судді є обґрунтованим.

Окрім того, посилання апелянта на те, що він потребує лікування, яке в умовах СІЗО йому не може бути надано, апеляційний судом до уваги не приймають як безпідставні, так як не знайшли свого логічного підтвердження належними і допустимими доказами з цього приводу.

Також не дає підстав для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою і те, що він проживає разом з матір`ю, якій необхідно допомагати. Тому такі твердження апелянта до уваги не беруться.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування або зміни ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення щодо нього, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 28 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді