Провадження № 1-в/638/657/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 року начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить привести вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

В обґрунтування подання зазначає, що Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до обвинувального вироку, своїми протиправними винними діями ОСОБА_5 завдала матеріальної шкоди на загальну суму 948,89 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на момент скоєння кримінального правопорушення у 2023 році становив 2 684,00 грн.

Представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення подання.

Відповідно до частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до статті 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.032023 року за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнена від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 18.04.2023 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 , 08 лютого 2023 року о 11 годині 04 хвилини зайшла до торгівельної зали магазину «ЄВА», де здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «РУШ», , який розташований за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра 7. Після чого, в неї раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання, упевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, в торгівельній залі в приміщенні магазину «ЄВА», відірвавши з товару стікер, таємно викрала с полиць товар ТОВ «РУШ», вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи №168М від 11.02.2023 р., а саме: свічку ароматизовану в склі «Verona collection» арома мандарин-червоний перець - 99 гривень 90 копійок, сироватку на основі 100% гіалуронової кислоти «Еlizavecca» обємом 100 мл. - 799 гривень 00 копійок, бомбу для ванни «Оіl bath bomb Citrus blend», - 49 гривень 99 копійок. Після цього викрадений товар ОСОБА_5 складала в пакет білого кольору, який вона принесла з собою.

Після чого ОСОБА_5 , оминувши касу для оплати товару, покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на суму 948 гривень 89 копійок.

Судом дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Кримінального кодексу України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом № 3886-IX, ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

У даному кримінальному провадженні діяння було вчинено у 2023 році.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2019 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2 684,00 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2 684,00 грн. (1 342,00 ?2).

Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки, станом на момент вчинення діяння за яким засуджено ОСОБА_5 становила 2 684,00 грн.

Тобто, станом на день розгляду подання, відповідальність за дії ОСОБА_5 передбачена частиною 2 статті 51 КУпАП.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кримінального кодексу України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 статті 74 Кримінального кодексу України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі частини 1 статті 5, частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, суд вважає клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2003 року, якого було засудженого за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий суддя: