Справа № 527/1212/25
провадження № 1-кс/527/262/25
УХВАЛА

іменем України

15 квітня 2025 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000217, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000217, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 13.04.2025 близько 05 год. 05 хв. до чергової частини ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що близько 13.04.2025 о 03 год. 00 хв. , в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Цього ж дня, старшим слідчим СВ ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000217за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115КК України.

13.04.2025 року проведено огляд місця події на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено, вилучено та визнано в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні: дитяча суміш марки «milupa», об`ємом 1100 гр., яку запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням SUD 3103960, дитячі пляшки для годування в кількості 2 шт. об`ємом 125 мл., та 250 мл., та соски-пустушки 2 шт., які запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням PSP 3231846, покривало блакитного кольору, із зображенням звірів, яке запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням КІV 6122084, покривало синього кольору, яке запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням КІV 6122086.

Оскільки в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали, прохали задовольнити.

Власник майна не встановлений.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду 13 квітня 2025 року майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, разом з тим, до клопотання не долучено копії квитанції про фактичне місце перебування вилучених доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13 квітня 2025 року під час огляду місця, а саме:дитяча суміш марки «milupa», об`ємом 1100 гр., яку запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням SUD 3103960, дитячі пляшки для годування в кількості 2 шт. об`ємом 125 мл., та 250 мл., та соски-пустушки 2 шт., які запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням PSP 3231846, покривало блакитного кольору, із зображенням звірів, яке запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням КІV 6122084, покривало синього кольору, яке запаковано до сейф-пакету «Національна поліція України» з номерним позначенням КІV 6122086, шляхом заборони його відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам із залишенням їх в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Центральна 189, м. Глобине, Кременчуцький район Полтавська область.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1