Провадження № 1-кп/127/1200/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 10.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Уладівка, Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 09.12.2024 у невстановлений час, прогулюючись по вулиці Медова у м. Вінниці, у лісосмузі на землі знайшов згорток обмотаний сірою ізолентою, оскільки, зі слів ОСОБА_4 , він раніше вживав наркотичні речовини, йому стало зрозуміло, що в згортку знаходиться психотропна речовина. Усвідомлюючи, що знайдена речовина являється психотропною речовиною, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_4 підняв згорток із вмістом порошкоподібної речовиною, чим здійснив незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 помістив незаконно придбаний згорток із вмістом порошкоподібної речовини до лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, та став незаконно зберігати її при собі без мети збуту.

Того ж дня, а саме 09.12.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, без мети збуту, незаконно зберігаючи його при собі, проходив по вул. Медова, поблизу будинку №80 в м. Вінниці, де був помічений і зупинений працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції, чи має він предмети або речовини, зберігання яких заборонене законом, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини будуть викриті, повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, обіг якого обмежено, - амфетамін.

В ході проведення огляду місця події, 09.12.2024, в період часу з 19 год 19 хв по 19 год 28 хв, ОСОБА_4 дістав з лівої кишені куртки та видав працівникам поліції згорток із вмістом порошкоподібної речовини, в якій містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта, в наданій на експертизу порошкоподібній речовині міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, амфетамін. В досліджуваній порошкоподібній речовині масою 0,5812 г, маса амфетаміну становить 0,2007 г.

Згідно з наказом МОЗ України № 280 від 15.05.2015, який затверджує зміни до наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», для кримінально караного діяння маса психотропної речовини амфетаміну, має бути більш як 0,15 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі. Суду повідомив, що дійсно вчинив кримінальний проступок за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також зазначив, що вказану психотропну речовину зберігав для власного вживання. Наразі пройшов курс лікування від наркотичної залежності, тому просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закрити кримінальне провадження. На підтвердження свого клопотання просив суд долучити до матеріалів справи відповідну медичну довідку.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо застосування відносно нього положень ч. 4 ст. 309 КК України. При цьому просив суд стягнути з обвинуваченого судові витрати, скасувати накладені в рамках даного кримінального провадження арешти та вирішити питання щодо долі речових доказів.

Заслухавши заявлене обвинуваченим клопотання, думки учасників судового провадження з приводу зазначеного клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Особа, хвора на наркоманію, - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Залежність від психоактивних речовин (наркотиків) це хронічне захворювання, що проявляється в непереборному бажанні вживати наркотичні речовини, незважаючи на негативні соціально-медичні наслідки.

Міжнародна статистична класифікація хвороб і проблем пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10) прийнята 43-ю Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я 01.01.1993 і є основним нормативним документом при вивченні стану здоров`я населення в країнах членах всесвітньої організації охорони здоров`я, введена для застосування наказом МОЗ України від 08.10.1998 №297. Періодично переглядається під керівництвом ВООЗ. Складається з 21-го розділу, кожен з яких містить підрозділи з кодами хвороб і станів. Клас V, починаючи з коду F00 по F99 включно, включає «Розлади психіки та поведінки». З F10 по F19 включає «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин». Таким чином, МКХ-10 не передбачає встановлення такого діагнозу як «наркоманія».

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК України за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 24 зазначеної Постанови, за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. На переконання суду, для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки відповідний діагноз в такої особи може бути встановлено вперше.

Крім того, норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, ставив ціль вилікувати особу від залежності від таких наркотичних чи психотропних речовин. Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання залежної від наркотичних чи психотропних речовин особи, незалежно від того, звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавець не обмежив застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркотичної залежності, можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка має таку залежність щодо необхідності такого лікування. При цьому, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для проходження такого лікування, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію (ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»). Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Для прийняття об`єктивного рішення з приводу можливості задоволення заявленого стороною захисту клопотання, судом також досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до яких останній раніше несудимий.

Сукупність досліджених доказів у справі свідчить, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфіковане як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Розглядаючи заявлене обвинуваченим клопотання, враховуючи позицію прокурора з цього приводу, відсутність судимостей у ОСОБА_4 , суд дійшов переконання про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Згідно з ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-24/24727-НЗПРАП від 16.12.2024 в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального проступку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 309 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 10.12.2024 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2024 по справі №127/40340/24 на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 09.12.2024 у ОСОБА_4 , а саме: невідому речовину, що знаходиться в поліетиленовому упакуванні, поміщеному до спецпакету «Національна поліція України» PSP 1455651.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000469, а саме:

-психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін масою 0,2007 г, поміщену до сейф-пакету №200245427, який відповідно до квитанції № 3036 від 24.12.2024 зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: