Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/43/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна

та третьої особи ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 та третьої особи ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000908 від 14.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна та третьої особи ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, постановлено з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що в ухвалі слідчого судді в порушення ч.4 ст.173 КПК України не наведено мотивів щодо заборони користування майном. Вказує, що ухвалою слідчого судді від 16.12.2024 року не надавався дозвіл на обшук автомобіля JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 . Звертає увагу на те, що до матеріалів клопотання не долучено постанови про призначення експертиз, протокол проведення слідчого експерименту та постанову про визнання вилученого майна речовими доказами, а лише надано їх оригінали для огляду слідчому судді. Зазначає, що автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_9 , та перебував в користуванні його дочки - ОСОБА_11 , а не підозрюваного ОСОБА_8 , а тому неможна стверджувати, що вилучені речи належать саме підозрюваному ОСОБА_8 . Вказує, що клопотання про арешт майна подано неуповноваженою особою, оскільки відповідно до ст. 64-2 КПК України право звертатись з клопотанням про арешт майна третьої особи має саме прокурор.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000908 від 14 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 146 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000908 від 14.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 грудня 2024 року близько 16.30 год. ОСОБА_8 , діючи спільно групою осіб з ОСОБА_13 перебуваючи по вул. Вільський шлях м. Житомира, із застосуванням сили та нанесення тілесних ушкоджень посадили до автомобіля Хюндай Соната д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_14 де із застосуванням погроз фізичною розправою, в умовах воєнного стану, вимагали у останнього грошові кошти в сумі 11000 доларів США за неіснуючий борг. Крім того, 14 грудня 2024 року близько 20 год. 55 хв. за адресою м. Житомир, проспект Миру 2, ОСОБА_8 діючи спільно групою осіб з ОСОБА_13 , із застосуванням фізичної сили та заподіянням тілесних ушкоджень, силоміць посадили до автомобіля ОСОБА_14 , тим самим позбавили його волі, та продовжуючи свої злочинні дії поїхали з місця події, тим самим викрали його, способом небезпечним для його життя, що спричинило тяжкі наслідки.

14.12.2024 о 22 год. 13 хв. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України

15.12.2024 в переіод часу з 01 год.50 хв. по 05 год.46 хв. в порядку ч.3 ст.233 КПК України було проведено невідкладний обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно:

- штани камуфляжного кольору, кофту камуфляжного кольору, баф зеленого кольору.

В ході проведення обшуку, за зазначеною адресою виявлено автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 , в ході обшуку якого виявлено та вилучено:

- перепустку ВРУ НОМЕР_4;

- скретчкартку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone в чохлі чорного кольору;

- автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 15.12.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Власником вилученого автомобіля є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником іншого вилученого майна є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вилучене майно.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги що майно, на яке слідчий просить накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідне для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_8 та третьої особи ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000908 від 14.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

14.12.2024 о 22 год. 13 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_13 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

В порядку ч.3 ст.233 КПК України 15.12.2024 в період часу з 01 години 50 хвилин по 05 годину 46 хвилину, було проведено невідкладний обшук будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно:

- штани камуфляжного кольору, кофту камуфляжного кольору, баф зеленого кольору.

В ході проведення обшуку, за зазначеною адресою також виявлено автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 , в ході обшуку якого виявлено та вилучено:

- перепустку ВРУ НОМЕР_4;

- скретчкартку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone в чохлі чорного кольору;

- автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 .

15.12.2024 постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000908.

Власником вилученого автомобіля є ОСОБА_9 , а власником іншого вилученого майна є ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване.

Доводи апелянта про те, що вилучене майно не містить ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не навів в ухвалі мотивів та підстав для накладення арешту на вилучене майно, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Також слідчим суддею в ухвалі зазначено, що згідно показів потерпілого ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 від 15.12.2024 року, ОСОБА_8 силоміць посадив ОСОБА_14 до автомобіля JAGUAR чорного кольору, що в свою чергу «поза розумним сумнівом» свідчить про те, що автомобіль JAGUAR, який було вилучено за місцем проживання підозрюваного міг використовуватися під час вчинення злочину та його може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про накладення арешту на вилучене 15.12.2024 року майно, враховуючи, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що ухвалою слідчого судді від 16.12.2024 року не надавався дозвіл на обшук автомобіля JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 , колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказаною ухвалою було надано дозвіл слідчим слідчої групи, визначеній для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000908 від 14.12.2024 року, на проведення 15 грудня 2024 року обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на території вказаного домоволодіння (а.п.52-53).

Вказання апелянта на те, що до матеріалів клопотання слідчим не долучено постанови про призначення експертиз, протокол проведення слідчого експерименту та постанову слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами, а лише оглянуто їх оригінали слідчім суддею, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, оригінали вказаних документів було оглянуто слідчим суддею під час судового розгляду за участю сторін.

Крім того, під час апеляційного розгляду сторони підтвердили, що такі документи досліджувалися слідчим суддею.

Доводи апелянта про те, що автомобіль JAGUAR XJ д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та перебував в користуванні його дочки - ОСОБА_11 , а не підозрюваного ОСОБА_8 , а тому арешт вказаного автомобіля та вилученого з нього майна є незаконним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Більш того, як пояснив прокурор під час апеляційного розгляду с даним автомобілем призначена експертиза.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після проведення певних процесуальних та слідчих дій, в тому числі, експертних досліджень, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що не позбавляє власника (володільця) майна в подальшому ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Посилання представника власника майна та третьої особи на те, що клопотання про арешт майна подано неналежною особою, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно ч.1 та ч.2 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Правав та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. Саме така позиція висловлена в ухвалі колегії суддів апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02 лютого 2022 року (справа № 991/3310/21).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає порушення ст.64-2 КПК України при зверненні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_10 з клопотанням про арешт майна, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_16 .

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 та третьої особи ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000908 від 14.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 146 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: