Справа №639/3826/24
Провадження№1-кп/639/139/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників, адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 07 квітня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000376 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні

кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по вищевказаному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні останніх з посиланням на той факт, що наявні ризики, передбачені п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисники, адвокати: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотаннями, яке підтримали обвинувачені: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відносно останніх з тримання під вартою на більш м*який, не пов*язаний з позбавленням волі.

Захисники, адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, щодо продження дії запобіжного заходу відносно останнього.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, перевірши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засідання суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.12.2024 відносно: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,2.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені можуть: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 злочинів; 2) тяжкість покарання, що загрожує особам, у разі визнання їх винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень; 3) даних про особу обвинувачених (вік; відсутність міцних соціальних зв`язків; майновий стан ) та їх репутацію, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (ст.178 КПК України).

Фактично, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинувачених та дотримання принципу верховенства права. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченим, даних про їх особу, вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, домашнього арешту чи застави, недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосовує стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою, оскільки останні обвинувачуються, зокрема, у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинено із застосуванням насильства.

Щодо клопотання захисника, адвоката ОСОБА_6 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу на більш м*кий, не позбавлений з позбавленням волі суд зазначає наступне

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_13 має постійне місце реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір*ю ОСОБА_14 , цивільною дружиною ОСОБА_15 та двома малолітніми 2019 та 2022 року народження, біологічним батьком, яких є ОСОБА_13 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Цивільний позов у кримінальнму провадженні потерпілим ОСОБА_16 не заявлений, останній в судовому засіданні повідомив, що будь-яких претензій, в тому числі до обвинуваченого ОСОБА_13 немає.

Суд враховує, що при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України». «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України».

При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти. При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя. Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії».

Перешкоджання встановленню істини за кримінальною справою за практикою Суду, може здійснюватися шляхом «тиску на свідків», «знищення або фальсифікації доказів», «змовляння зі спільниками або свідками», «затягування і заплутування розслідування». Суд неодноразово вказував на те, що на її обґрунтованість впливає час. В даному конкретному випадку на час розгляду питання щодо міри запобіжного заходу, можливість здійснення тиску на свідків та потерпілого і знищення доказів за кримінальною справою не може розглядатися як підстава утримання особи під вартою, коли свідки у встановленому законом порядку не допитані з вини сторони обвинувачення, а докази у провадженні є закріпленими, отже, «ризик змовляння» завдяки цьому зменшується.

Таким чином наявність підстави «існування ознак тяжкого злочину» у практиці Суду збігається з підставою «суворості передбаченого покарання». Ця підстава не може бути застосованою самостійно без інших підстав позбавлення особи свободи. Справа «Ілійков проти Болгарії», в якій суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» і теж втрачає свою вагу із збігом розумного терміну.

Також при розгляді клопотання судом враховується і інша практика Європейського суду з прав людини з даного питання. Так, зокрема, у справі «Луценко проти України» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у п. 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбулось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи, рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України», пункт 26. Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції.

Таким чином, на даний час суд приходить до висновку, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 не є виправданим, оскільки прокурором не доведено недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які посилалася в судовому засіданні.

Аналізуючи вказане вище, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вік обвинуваченого, наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання, матері, цивільної дружини, малолітніх дітей, суд вважає, що на даний час необхідно змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід на домашній арешт, яке забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 181, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17 квітня 2025 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17 квітня 2025 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17 квітня 2025 року включно.включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17 квітня 2025 року включно.включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розмір застави у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з тримання під вартою на більш м*який, не пов*язаний з позбавленням волі відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 з тримання під вартою на більш м*який, не пов*язаний з позбавленням волі відмовити.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 на домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 (два) місяці, тобто до 17 квітня 2025 року включно, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, поклавши на обвинуваченого такі обов`язки:

- не відлучатися з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 20-00 до 15-00 години наступного дня;

- з`являтися за викликом до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає та зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та реєстрації;

- заборонити спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_13 , його захиснику, адвокату ОСОБА_6 та направити до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена, в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, які тримаються під вартою протягом цього ж строку з дня вручення їм копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1