СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1139/25
ун. № 759/6608/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду під час відкритого підготовчого судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000867 від 08.03.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Сахновщина Сахновщинського району Харківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, інвалід 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим,

сторони та інші учасники провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2025 року приблизно об 11 год. 32 хв. ОСОБА_3 , керуючи легковим автомобілем марки «Skoda Kamiq» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по території стоянки магазину «Велмарт», що по пр. Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , спричинивши останній середньої ступені тяжкості тілесне ушкодження.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 1. 3, п. 1.5, п. 2. 3 пп. (б), п. 10. 1, п. 10. 2 Правил дорожнього руху України. Порушення вказаних вимог Правил Дорожнього руху України, з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно, ігноруючи їх вимоги, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda Kamiq» д.н.з. НОМЕР_1 , 07.03.2025 приблизно о 11 год. 32 хв., рухаючись по території стоянки біля магазину «Велмарт», що по пр. Леся Курбаса, 6-Г в

м. Києві, в процесі руху, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, маючи об`єктивну змогу спостерігати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни та мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю приблизно 5 км/год, проявив неуважність та скоїв наїзд лівим краєм передньої частини автомобіля на пішохода ОСОБА_5 . Остання в цей час, прямувала територією стоянки в попутному напрямку руху автомобіля, у темпі звичайної ходи.

Водій ОСОБА_3 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_5 тілесне ушкодження, котре відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості.

Отже, порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.2 Правил Дорожнього руху України призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_5 середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не за перечував проти задоволення вказаного клопотання з названих підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що ОСОБА_3 вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а справа щодо ОСОБА_3 - закриттю з підстав, передбачених ст. 46 КК України, виходячи з такого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , стосується злочину невеликої тяжкості, а сам він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як обвинувачений, так і потерпіла в суді безпосередньо просили закрити вказане провадження з названих підстав, при цьому потерпіла підтвердила факти примирення та відшкодування шкоди в повному обсязі.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені

ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з вказаної підстави.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Примирення винного з потерпілим (ст. 46 КК) є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Аналогічну правову позицію сформулював Верховний Суд (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (ЄРДР №0000867 від 08.03.2025), на підставі ст. 46 КК України - закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази:

- автомобіль марки «Skoda Kamiq», д.н.з. НОМЕР_1 ,- передати власнику;

- CD-R диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 08.04.2025.

Суддя ОСОБА_1