Провадження № 1-кп/185/582/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в умовах дії воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0001282за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого у Виробничому структурному підрозділі шахтоуправління ім. Героїв Космосу «ПрАТ» ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді прохідника 5 розряду, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

потерпілого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2024 року о 19 годині 54 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним, належним йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 автомобілем «Volkswagen Passat», р.н НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці Дніпровській у м. Павлоград з боку м. Донецька у напрямку м. Дніпро, в темну пору доби з наявним міським електроосвітленням по сухому асфальтобетонному покриттю.

Під час руху по вищезазначеній проїзній частині дороги, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені дорожньою розміткою 1.3 ПДР, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості для руху на даній ділянці вулиці, що обмежена дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40.0 км/год.» ПДР, а саме рухався зі швидкістю не меншою ніж 50 км/год., не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, проявляючи кримінальну протиправну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки, не врахував дорожню обстановку, в зазначений час, а саме 23 вересня 2024 року о 19 годині 54 хвилин, рухаючись у правій смузі для руху і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та дорожньою розміткою 1.14.3 («зебра»), по якому рухалася пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зліва на право по ходу його руху, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу не прийняв і на вказаному пішохідному переході, за перехрестям з вул. Добролюбова, передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на праву сторону тіла пішохода ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3; 1.5; 2.3 б), 12.9 б), 18.1 та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.» Правил дорожнього руху України:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

12.9 «Водієві забороняється»

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил»

п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека

Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, забійна рана - у волосистій частині голови в тім`яно-потиличній ділянці дещо справа; синці - на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній та нижній третинах, на передній поверхні правого передпліччя в середній та нижній третинах, на зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, на передній поверхні правого стегна в середній третині, правої гомілки у верхній третині, зовнішньої поверхні правої гомілки у верхній третині; садна - в лобній ділянці біля зовнішнього кінця правої надбрівної дуги, на нижній повіці правого ока біля зовнішнього його кута, на передній поверхні правого стегна в нижній третині, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на внутрішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, в поперекових ділянках зліва та справа з розповсюдженням на верхньо-внутрішні квадранти лівої та правої сідниці; переломи - склепіння та основи черепу, ребер зліва та справа, грудного відділу хребта, кісток тазу, правого передплічня та гомілково-ступневого суглобу; ушкодження внутрішніх органів - субарахноїдальні крововиливи, розриви та надриви легень, розриви печінки.

Виявлені тілесні ушкодження утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при ударі об виступаючі частини автомобіля з послідуючим відкиданням тіла та падінні його на дорожнє покриття.

Тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілої.

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 19 годині 54 хвилин на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто по вул. Дніпровській на перехресті з вул. Добролюбова у м. Павлоград, Дніпропетровської області, внаслідок сумісної тупої травми голови, грудної клітини, живота, тазу, верхніх та нижніх кінцівок справа, з переломом кісток склепіння та основи черепу, субарахноїдальними крововиливами, множинними двосторонніми переломами ребер з розривами легень, переломом грудного відділу хребта, двостороннім гемотораксом (зліва 125мл, справа 150мл), розривами печінки, з гемоперітонеумом (315мл), переломом лобкового симфізу, закритими переломами правої плечової та ліктьової кісток, закритого перелому правого гомілково-ступневого суглобу, саднами, синцями, забійною раною тіла та ускладнилася травматичним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що ввечері їхав зі швидкістю приблизно 50 км/год. по вул. Дніпровській в місті Павлоград з боку м. Донецька в бік м.Дніпро, перешкод не було, пішохода не бачив оскільки було вже темно і вимкнуло світло і зрозумів, що щось відбулось лише після удару. Одразу зупинився, з`їхав на узбіччя, виставив знак аварійної зупинки, зателефонував в швидку та поліцію. На даний час потерпілій стороні відшкодував збитки. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Потерпілий ОСОБА_6 судовому засіданнісуду повідомив, що потерпіла доводилася йому бабусею, він дуже шкодує з приводу її загибелі. Водночас, оскільки на даний час обвинувачений відшкодував йому шкоду в повному обсязі, сплативши 410 500 грн., просив суворо його не карати та не позбавляти волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини він не оспорює.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Крім повного визнання провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його згідно зі ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, до адміністративної відповідальності як взагалі так і за порушення Правил дорожнього руху не притягався, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

За вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин, ступінь негативних наслідків вчиненого обвинуваченим, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статі Особливої частини Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання,

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилися судові експертизи на проведення яких було витрачено 8 754,90 грн. 68 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених судових експертиз: технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-24/40839-ІТ від 15.10.2024 у розмірі 3 183,60 грн., транспортно-трасологічної № СЕ-19/104-24/40834-ІТ від 16.10.2024 та автотехнічної № Д-19/113-24/6001-ІТ від 23.10.2024 у розмірі 2 387,70.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку ДВА РОКИ - не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_2 , який зберігається на території майданчиу Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченко, буд 51, повернути ОСОБА_3 ;

- карту пам`яті «micro 32 GB» з відео-файлом під назвою «10.153_ch14_0006_0006», яку долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 8 754,90 грн. (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чоири грн. 90 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної чинності не обирається.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1