Справа № 214/2828/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі матеріали скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у відмові у залученні близького родича, як потерпілого ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій остання просить суд визнаити бездіяльність слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в частині оскарження заявником відмови у залученні близького родича, як потерпілого.

Скаржник свою скаргу мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебува.ть матеріали досудового розслідування №0000304 від 09.03.2025 року.

11 березня 2025 року останньою отримано від слідчого ОСОБА_4 витяг з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженні, у яких було виявлено невідповідності заявам ОСОБА_3 , на що було надано клопотання слідчому , та зважаючи на що відсутні відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_5 , останньою додано клопотання про залучення до провадження як потерпілого, близького родича, дружину, згідно п.6 ст. 55 КПК України, про що було отримані 25 березня 2025 року постанови про відмову у задоволенні клопотань, у зв`язку з чим скаржник звернулася до суду з вищезазначеною скаргою.

Заявниця ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу підтримала, пояснила, що є заявником у кримінальному провадженні. Слідчий не бажає з нею спілкуватись, вона не може ознайомитись з матеріалами справи. Вона зверталась до слідчого з клопотанням про залучення її потерпілою , оскільки її чоловік не перебуває з нею на зв`язку, не може найняти адвоката для свого захисту. Вважає відмову у визнанні її потерпілою незаконною.

Уповноважена особа відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області до судового засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, причини неявки суду невідомі.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно вимогам ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000304 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України.

Згідно зі ст.2КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст.24КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчому СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області 17.03.2025 року ОСОБА_3 подано клопотання про залучення в якості потерпілої в кримінальному провадженні № 0000304 від 09.03.2025 року.

20.03.2025 року постановою слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження №0000304 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України, у зв`язку з тим, що жодної шкоди останній відповідно до ст.. 55 КПК України не завдано.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. 1 ст.55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілою у кримінальному провадженні відповідно до положень ст.55КПК України визнається фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Особа визнається потерпілою незалежно від того, один чи декілька видів шкоди їй завдано. Також потерпілою може бути визнана юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто підставами до визнання фізичної і юридичної особи потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їй завдана внаслідок здійснення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними, або відмови від вчинення таких дій (бездіяльності) іншої особи.

За ч.6 ст.55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Посилання заявника на те, що потерпілий ОСОБА_5 тривалий час не виходить з нею на зв`язок не є підставою того, що вказана особа не може реалізувати свої права як потерпілого та є підстави для визнання потерпілим його близкого родича чи члена родини.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 439/397/17 поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення.

Таким чином, потерпілий у кримінально - правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того, чи закріплений такий статус процесуально.

Відтак зміст, значення і обсяг поняття потерпілого в кримінальному праві не збігається з поняттям потерпілого в кримінальному процесуальному аспекті, де вони мають різне правове значення. У кримінальному процесуальному аспекті особа визнається потерпілим відповідно до приписів кримінального процесуального закону, внаслідок чого набуває процесуальні права задля реалізації власних інтересів у кримінальному провадженні з моменту, визначеного приписами ч. 2, 3 ст. 55 КПК України.

Приймаючи оскаржувану постанову, слідчим зазначено, що на даний час твердження ОСОБА_3 про спричинення останній шкоди, згідно приписів ст.. 55 КПК України не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, під час розгляду скарги слідчим суддею не здобуто доказів, які б підтверджували те, що вказаним вище кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 146КК України, станом на день розгляду скарги ОСОБА_3 завдана майнова чи моральна шкода. Доводи, які викладені у скарзі, не спростовують висновків слідчого, зазначених в оскаржуваній постанові. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги. Слідчим суддею встановлено, що на сьогоднішній день триває досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000304 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що постановою слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 20.03.2025 правомірно відмовлено ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні № 0000304 від 09.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 146 КПК України, а тому підстав для задоволення скарги не має.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілою слід відмовити.

У частинах 1 та 2 ст. 309КПК України зазначено перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала відповідно до ч. 3 ст.309КПК України оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 20.03.2025 в кримінальному провадженні №0000304 від 9.03.2025 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.04.2025 об 16-10

Слідчий суддя ОСОБА_1