КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/946/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сміла, Черкаської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Вказано, що ухвала слідчого судді діє 60 днів до 31 січня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Також вказано, що для утримання підозрюваний ОСОБА_7 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року,скасувати ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що ухвала судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, так як, на думку апелянта, в даному випадку відсутні визначені чинним КПК України підстави для прийняття такого рішення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними доказами та показами свідків та понятих. Однак, такі покази в матеріалах клопотання слідчого відсутні.

Також вказує, що під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не враховано, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває його бабуся. Інших близьких родичів ОСОБА_7 не має (брат перебуває на диспансерному психіатричному обліку).

Захисник вважає, що прокурор не довів суду належним чином необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про обрання запобіжного заходу розглядалось за участі підозрюваного та його захисника, проте оголошення повного тексту ухвали слідчого судді відбулось за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно матеріалів справи копія повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 , який знаходиться під вартою, не направлялась.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002078 від 08.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

02.12.2024 року о 20 год 14 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

03.12.2024 року о 01 год. 42 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.12.2024 року старший слідчий в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодження з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, будучи обізнаним у способах та методах виготовлення психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.04.2024 року, організував місце та забезпечив незаконну діяльність по виготовленню особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - «PVP» та 4-ММС (4-метилметкатинон) з метою їх подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи в місці виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - «PVP» та 4-ММС (4-метилметкатинон) за адресою: АДРЕСА_2 , не пізніше 30.04.2024 року, незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 4 кілограми 330 грамів та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 436 грамів, яку почав незаконно зберігати з метою збуту у вказаному приміщенні.

Надалі, не пізніше 30.04.2024 року, на виконання злочинного задуму, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах помістив незаконно виготовлені особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - «PVP» загальною масою 4 кілограми 330 грамів до 6 (шести) зіп-пакетів, зразки яких містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 30,9 грамів, що є особливо великим розміром та до зіп-пакету загальною масою 436 грамів, зразки яких містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 14,4 грамів, що є особливо великим розміром, тим самим підготував для незаконного пересилання з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 з метою повторного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, будучи обізнаним у способах та методах виготовлення психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.05.2024 року, організував місце та забезпечив незаконну діяльність по виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» з метою його подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи в місці виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», за адресою: АДРЕСА_2 , не пізніше 30.05.2024 року, повторно, незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 4 кілограми, яку почав незаконно зберігати з метою збуту у вказаному приміщенні.

Надалі, не пізніше 30.05.2024 року, на виконання злочинного задуму, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах помістив, повторно незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальною масою 4 кілограми до емальованої металевої миски, білого кольору, зразки якої містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 20,5615 грамів, що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 з метою повторного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, будучи обізнаним у способах та методах виготовлення психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2024 року, організував місце та забезпечив незаконну діяльність по виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» з метою його подальшого збуту.

Надалі, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2024 року, ОСОБА_7 , проживаючи спільно з ОСОБА_11 , повідомив останній про організацію незаконної діяльності по виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», та з метою полегшення злочинної діяльності запропонував їй спільну участь у незаконній діяльності, пов`язаній з незаконним перевезенням з метою збуту та збутом особливо небезпечної психотропної речовини.

ОСОБА_11 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2024 року, будучи обізнаною про незаконну діяльність ОСОБА_7 , пов`язану з організацією місця по незаконному виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та її подальший незаконний збут, з метою сприяння у вчиненні кримінального правопорушення, а також з метою незаконного збагачення, вступила в попередню змову з ОСОБА_7 .

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2024 року, ОСОБА_7 вирішив здійснити повторне незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» та за попередньою змовою з ОСОБА_11 здійснити її перевезення та збут, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне виготовлення, зберігання, а також на спільне з ОСОБА_11 перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи в місці виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», за адресою: АДРЕСА_2 , не пізніше 01.07.2024 року, повторно незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 3025 грамів, яку почав незаконно повторно зберігати з метою збуту при собі.

Надалі, на виконання злочинного задуму перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 помістив повторно незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено до бежевого пакету з логотипом «Делікат» і з метою конспірації запакував його в два жовті пакети з логотипом «Делікат», який обмотав харчовою плівкою, тим самим підготував до незаконного перевезення з метою подальшого збуту.

01.07.2024 року, реалізуючи злочинний умисел, направлений на спільне подальше перевезення з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», о 13 год 50 хв., використовуючи транспортний засіб марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до місця виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини - «PVP» за адресою: Черкаська область, Смілянський район, с. Холоднянське, вул. Докучаєва, 7, кв. 31, приїздить ОСОБА_11 та керуючись єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спільно з ОСОБА_7 у період часу з 14 год. 12 хв. до 21 год. 21 хв., здійснюють перевезення незаконно виготовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», з метою збуту.

В подальшому, 01.07.2024 року в період часу з 21 год. 21 хв. до 21 год. 23 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи в межах м. Сміла по вул. Орлова в кущах за геокоординатами 49.2268005,31.8777192, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, розмістили бежевий пакет з логотипом «Делікат» із вмістом забороненої речовини, загальною масою 3025 грамів, зразки якої містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 1,7484 грами, тим самим здійснив її збут.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні а також в перевезенні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 з метою повторного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, будучи обізнаним у способах та методах виготовлення психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13.07.2024 року, організував місце та забезпечив незаконну діяльність по виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» з метою його подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи в місці виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», за адресою: Черкаська область, с. Грушківка, вул. Вишнева, 16, не пізніше 13.07.2024 року, повторно, незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 2 кілограми 30 грамів, яку почав незаконно зберігати з метою збуту у вказаному приміщенні.

Надалі, не пізніше 13.07.2024 року, на виконання злочинного задуму, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах помістив незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальною масою 2 кілограми 30 грамів до пластикової миски об`ємом приблизно 20-30 літрів, зразки якої містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 13,1669 грами, що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 з метою повторного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, будучи обізнаним у способах та методах виготовлення психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.08.2024 року, організував місце та забезпечив незаконну діяльність по виготовленню особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» з метою його подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи в місці виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», за адресою: Черкаська область, с. Грушківка, вул. Вишнева, 16, не пізніше 02.08.2024 року, повторно, незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 86 грамів, яку почав незаконно зберігати з метою збуту у вказаному приміщенні.

Надалі, не пізніше 02.08.2024 року, на виконання злочинного задуму, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах помістив незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальною масою 86 грамів до картонної коробки розмірами приблизно 20х10 см., червоного кольору, зразки якої містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 7,7755 грами, що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне виготовлення, зберігання, а також на спільне з ОСОБА_11 перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, перебуваючи у місці виготовлення психотропної речовини за адресою: Черкаська область, с. Грушківка, вул. Вишнева, 16, не пізніше 08.09.2024 року, повторно, незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», загальна маса якої в ході розслідування не встановлена, але не менше 2017 грамів, яку почав повторно, незаконно зберігати з метою збуту.

Надалі, 08.09.2024 року ОСОБА_11 , використовуючи власний транспортний засіб марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 15 год. 00 хв. привозить ОСОБА_7 до місця незаконного виготовлення психотропної речовини за адресою: Черкаська область, с. Грушківка, вул. Вишнева, 16, та очікує на його повернення.

В подальшому, 08.09.2024 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 22 хв. на виконання спільного злочинного задуму, ОСОБА_7 перебуваючи у місці виготовлення психотропної речовини, за адресою: Черкаська область, Смілянський район, с. Грушківка, вул. Вишнева, 16, помістив незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» до прозорого пакету на зіп-застібці, який обгорнув чорною поліетиленовою плівкою, тим самим підготував до незаконного перевезення з метою подальшого збуту.

08.09.2024 року реалізуючи злочинний умисел, направлений на спільне з ОСОБА_11 подальше перевезення з метою збуту та повторний незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», о 16 год 22 хв., з місця виготовлення психотропної речовини за адресою: АДРЕСА_3 , виходить ОСОБА_7 , який при собі зберігає попередньо підготовлений до збуту обгорнутий чорною поліетиленовою плівкою згорток, та сідає в належний ОСОБА_11 транспортний засіб марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Тоді, у період з 16 год 22 хв. по 19 год. 02 хв. ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , який при собі зберігає незаконно виготовлену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», направились до її місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, 08.09.2024 року о 22 год. 46 хв. на виконання спільного з ОСОБА_7 злочинного задуму, направленого на повторне перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», ОСОБА_11 , використовуючи належний їй транспортний засіб марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_7 , який при собі зберігав попередньо підготовлений до збуту обгорнутий чорною поліетиленовою плівкою згорток, направились на виїзд з м. Сміла Черкаської області.

Перебуваючи в лісосмузі за геокоординатами НОМЕР_2 о 23 год. 42 хв., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_7 розмістив обгорнутий чорною поліетиленовою плівкою пакунок із вмістом забороненої речовини, загальною масою 2017 грамів, зразки якої містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 59,0209 грамів, що є особливо великим розміром, тим самим здійснив її повторний збут.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незаконному виготовленні, зберіганні а також в незаконному перевезенні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні також зазначав, що за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора 02.12.2024 року діяльність членів організованої групи була припинена співробітниками Національної поліції України.

03.12.2024 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 KПК України.

В цей же день, тобто 03.12.2024 року, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри, у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, показами свідків у кримінальному провадженні, протоколами проведених обшуків за адресами проживання та здійснення, учасниками групи незаконної діяльності, показами свідків - понятих, присутніх під час проведення обшуків, висновками проведених судових експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У клопотанні слідчий зазначив, що підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Також слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування установлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Вказано, що ухвала слідчого судді діє 60 днів до 31 січня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Також вказано, що для утримання підозрюваний ОСОБА_7 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Зокрема, обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, показами свідків у кримінальному провадженні, протоколами проведених обшуків за адресами проживання та здійснення учасниками групи незаконної діяльності, показами свідків - понятих, присутніх під час проведення обшуків, висновками проведених судових експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена у клопотанні та сумнівів не викликає.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на долучені до клопотання слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, доведені, з огляду на додані до клопотання докази.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. У разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати останнього до втечі за кордон, зокрема до іншої держави або на тимчасово окуповану територію для тривалого переховування від органів слідства з мстою уникнення зазначеного вище покарання.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), вбачається із того, що підозрюваний ОСОБА_7 особисто знайомий з іншими підозрюваними та свідками, проживає з ними в одному місті та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні, відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (іншим чином перешкодити кримінальному провадженню)може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється), обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки незаконний збут наркотичних засобів може приносити швидкий стабільний заробіток.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання органу досудового розслідування, та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали не встановлено.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, у яких він підозрюється, мають високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, непрацевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має.

Отже, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Крім того, застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив йому розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що зумовлює право суду не визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та відсутність доказів обґрунтованості підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний раніше несудимий, має на утриманні бабусю, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не являються достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4