Провадження № 1-кп/760/736/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0009230 від 13.09.2019, на підставі обвинувального акту, затвердженого 29.11.2019 р. прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 в місті Києві ОСОБА_10 , за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин:

29.08.2019 приблизно о 21 годині 33 хвилині ОСОБА_6 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним, не завантаженим автомобілем марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. М.В. Липківського в першій смузі, при наявності трьох смуг руху в попутному напрямку, оснащеної дорожньою розміткою 1.1, 1.3, 1.5, 1.12, 1.14.2 ПДР України, зі сторони вул. Л. Толстого, в напрямку вул. Кудряшова в м. Києві.

Наближаючись до автоматично регульованого пішохідного переходу, який розташований поруч з поворотом на вул. Г.Кірпи, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним, не завантаженим автомобілем марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух прямо на зелений сигнал світлофора, будучи неуважним, неправильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки автомобіля, при виникнення небезпеки для руху, яку водій ОСОБА_6 об?єктивно спроможний був виявити, маючи технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР України, рухаючись в крайній правій смузі, змінив напрямок руху ліворуч, змінивши смугу руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який переходив проїзну частину на забороняючий сигнал світлофора по розмітці наземного пішохідного переходу 1.14.2 ПДР України, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження різного виду та був госпіталізований до КМКЛ №17.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 42-2303-2019 від 22.11.2019 встановлено, що у ОСОБА_12 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з формуванням дрібних геморагічних вогнищ в лобній частці справа, скроневій частці зліва, субепідуральної гематоми справа в лобній області, переломів лобної кістки справа, лобної кістки зліва з переходом на тім?яну кістку, підшкірної гематоми м?яких тканин лобної, потиличної, тім?яної областей, забійної рани тім?яної ділянки зліва, саден обличчя, підборіддя, численні садна кінцівок (верхніх). Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травматичною дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитися в термін, вказаний в ухвалі, тобто, 29.08.2019 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухається, з пішоходом).

Таким чином, між подіями транспортної травми від 29.08.2019 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_12 є прямий причинно-наслідковий зв?язок.

Враховуючи вищезазначене, закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п. 2.1.3. б) «Правил».

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 12-1/2871 від 27.11.2019 в ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2; 12.3; 12.4 ПДР України:

12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно пункту 1.10 ПДР України небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Тому, згідно вимог пункту 12.3 ПДР України слідує, що у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто у разі виникнення небезпеки водій повинен застосувати виключно гальмування без зміни напрямку руху (об`їзду).

Оскільки, водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , рухаючись в крайній правій смузі, для уникнення наїзду на пішохода, змінив напрямок руху ліворуч, змінив смугу руху та здійснив наїзд на пішохода, рухаючись частково в крайній лівій смузі, отже водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 12. 3 ПДР України.

Таким чином, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, суду показав, що він ввечері приблизно о 20:00, керуючи автомобілем BMW X5, рухався на зелений сигнал світлофора проїзною частиною вул. Липківського, скільки було смуг руху в одному напрямку обвинувачений не пам`ятає. В цей момент, раптово для обвинуваченого, проїзну частину на забороняючий червоний сигнал світлофора у напрямку справа на ліво почав перебігати чоловік. Обвинувачений не може пригадати, яким чином перебігав дорогу пішохід: чи проїзною частиною, чи по пішохідному переходу. Були сумерки, та в цей же час з лівої сторони відносно водія - обвинуваченого по справі йшла ще одна людина на червоний забороняючий сигнал світлофора. Пішохід-потерпілий по справі з`явився раптово на проїзній частині, не очікувано для обвинуваченого. Далі, після зіткнення із пішоходом, обвинувачений зупинився, подивитись, що з потерпілим, прибігли люди-свідки, викликали швидку допомогу, приїхала поліція. Швидку допомогу викликали інші перехожі люди. Після ДТП потерпілий був у свідомості, хотів встати та піти, тому його тримали люди. Через два дні після події обвинувачений ОСОБА_6 заїхав до лікарні провідати потерпілого. У цей час в лікарні були батько потерпілого та сам потерпілий, які вибачались перед обвинуваченим за те, що потерпілий створив аварійну обстановку. Обвинувачений у свою чергу надав допомогу, приблизно 400 грн. на купівлю якихось крапель для потерпілого. На наступний день, коли обвинувачений приїхав до лікарні, то потерпілого вже в лікарні не було. До зіткнення із пішоходом, обвинувачений застосовував екстренне гальмування, тримаючи кермо рівно. У зв`язку із чим не розуміє, чому автомобіль змінив напрямок руху. Швидкість руху автомобіля була приблизно 50 км/год. За скільки метрів до перехрестя побачив пішохода, не пам`ятає. Обвинувачений суду показав, що автомобіль, яким він керував, йому не належав. Автомобіль був переданий обвинуваченому його знайомими на обслуговування за два-три дні до ДТП, оскільки в той час обвинувачений займався ремонтом авто, та в даному автомобілі була технічна проблема (він не завжди переключався із бензину на газ), тому на прохання знайомих обвинувачений мав перевірити роботу ГБО обладнання на даному автомобілі. Обвинувачений суду показав, що даним автомобілем до дня ДТП не керував, вперше сів за кермо в день ДТП, оскільки йому треба було з`їздити на залізничний вокзал, забрати посилку та повернутись назад додому. Коли він сів за кермо, розпочав рух з вул. Юліуса Фучика приблизно о 19:40 та рухався у бік торгівельного центру Ультрамарин, до залізничного вокзалу, де забрав посилку та повертався назад додому. Ніяких несправностей у транспортному засобі під час руху не відчував, зупинявся на шляху слідування на світлофорах, та рухався звичайним чином. Знайомі, коли передавали йому автомобіль, не повідомляли про те, що в автомобілі були якісь технічні несправності із рульовою тягою чи гальмівною системою. Повідомив, що після ДТП були пошкоджені решітка радіатора та капот, відбулось підтікання охолоджувальної рідини. До того, як він сів за кермо, ніяких технічних пошкоджень на авто не помічав. Після ДТП обвинувачений підписував протокол огляду транспортного засобу, будь-який заперечень не фіксував, оскільки перебував у шоковому стані. Слідчому про будь-які несправності транспортного засобу, яким керував, під час досудового розслідування не повідомляв. До цього, на шляху слідування до місця ДТП обвинувачений оминав світлофори, на яких зупинявся, без будь-яких несправностей. Обвинувачений суду повідомив, що має спеціальні технічні знання із ремонту автомобілів. Як людина, яка розуміється в автомобілях, він би відчув, якби в автомобілі були якісь несправності. Коли сідав за кермо даного автомобіля, будь-яких технічних несправностей не відчував. Після ДТП, коли оглядався автомобіль, у присутності обвинуваченого автомобіль фізично ніхто не заводив. З місця ДТП автомобіль було переміщено евакуатором за місцем роботи обвинуваченого, на майданчик рай відділу поліції автомобіль не забирали. Яким чином та чи перевірялась робота гальмівної системи обвинуваченому не відомо. Зазначив, що раніше в ДТП не був, та до адміністративної відповідальності не притягувався. Під час допиту обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні було відтворено відеозапис із відеокамер з місця події, продивившись який, обвинувачений зазначив, що на відео зображено те перехрестя, де відбулась подія ДТП, це він включив аварійку та вийшов із автомобіля. На запитання захисника, обвинувачений ОСОБА_6 сказав, що на відео зображені схожі події, за участю обвинуваченого, однак точно сказати, чи це той автомобіль та чи це обвинувачений на відео точно сказати не може, від того, що було ДТП він не відмовляється. Обвинувачений просив визнати його невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні /с/з за 15.04.2024/.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, вина останнього підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які суд визнав належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме:

-Рапортом поліцейського роти 6 УПП у м. Києві ОСОБА_14 , згідно з яким 29.08.2019 о 21 год. 33 хв. від чергового «Київ-55» було отримано виклик «ДТП з потерпілим» за адресою пл. Петра Кривоноса. Прибувши на місце встановили, що водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , 1982 р.н. здійснив наїзд на пішохода, який, зі слів очевидців та водія, перебігав дорогу на забороняючий сигнал світлофора. Потерпілий іноземець, документів не мав, зі слів був встановлений, як ОСОБА_12 , 22 роки, громадянин Еквадору, місце проживання не повідомив, тел.: НОМЕР_5 . Потерпілий був госпіталізований із забоями та ЗЧМТ до 17-ї полі травми. Місце проживання водія: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_6 . Також, на перехресті виявлено камери відеоспостереження, які знаходяться на електроопорі, які могли зафіксувати дану подію. У свідків відібрані пояснення, на місце події викликано СОГ для подальшого розбору /т. 1 а. с. 51/;

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2019 р., складеного слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 , за участю слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 , у присутності понятих, спеціаліста ОСОБА_16 та водія «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , зі змісту якого слідує, що огляд проводився від вул. Л. Толстого до вул. Кудряшова, з приводу події: наїзд на пішохода. Оглядом встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди - вул. В. Липківського,8 на регульованому пішохідному переході, асфальтобетонне покриття, сухе, чисте, значних нерівностей на ділянці дороги не виявлено. Дорожнє покриття загальною шириною 26 м., призначене для руху у двох напрямках, у напрямку проведення огляду число смуг для руху в одному напрямку становило 4, зустрічного напрямку - 3. Дорожня розмітка, наявна на місці ДТП, назва та номер згідно з розділом 34 Правил дорожнього руху: 1.3., 1.5., 1.14.2., 1.12., 1.1. До проїзної частини з обох боків примикають тротуари. Ділянка дороги регулюється світлофором, автоматично. Дорожні знаки згідно з розділом 33 ПДР - 5.35.1.-5.35.2., 5.18. Огляд проводився у темну пору доби, освітлення електричне міське. На місці ДТП та за напрямками руху виявлені камери відеоспостереження на електроопорі (Безпечне місто). Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія з увімкненим ближнім світлом фар приблизно 150 м., з увімкненим дальнім світлом фар - приблизно 150 м. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч не виявлені. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці ДТП до початку огляду не виявлено. Огляд транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 проводився зі згоди водія ОСОБА_6 . У протоколі зазначено про розташування транспортного засобу на місці ДТП - автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 чорного кольору № 2 згідно Схеми ДТП. Серед пошкоджень на транспортному засобі виявлено: деформацію переднього державного номерного знаку, розбитий правий сектор пластикової радіаторної решітки, деформація капоту по центру від радіаторної решітки до лобового скла та отерплості бруду на вказаній ділянці, залишки їжі на лобовому склі справа. У якості характерних для даного ДТП слідів на транспортному засобу слідчим зафіксовано: пошкодження передньої центральної частини транспортного засобу. На момент проведення огляду транспортний засіб не завантажений, гальмові системи, в тому числі стоянкової гальмівної системи: педаль гальм упруга перебуває у верхньому положенні. Рульове керування: справний стан. Стан шин задовільний 275/40ZR20 «НОПКООК». Зовнішні світлові прилади перебувають у справному стані. Локалізація пошкоджень та слідів контактно взаємодії, нашарувань - згідно фото, сліди шин не виявлено, інші сліди на дорожньому покритті не виявлено, окрім слідів технічної рідини (№ 1 згідно Схеми ДТП). Ознаки напрямку руху транспортного засобу - транспортний засіб на місці ДТП, наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей і інших не виявлено, наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії транспортного засобу з навколишніми об`єктами, предметами не виявлено, окрім слідів бурого кольору, схожих на кров (№3 згідно Схеми ДТП). Зафіксовано, що заяви та зауваження від учасників слідчої дії не надходили /т. 1 а. с. 52-60/;

- Схемою пригоди, складеною у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 , на якій відображено розташування транспортного засобу «2» - BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 після ДТП /т. 1 а. с. 61/;

-Зберігальною розпискою ОСОБА_6 від 29.08.2019 р., згідно з якою ОСОБА_6 , проживаючий по АДРЕСА_1 отримав від слідчого на місці ДТП транспортний засіб BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , та зобов`язався зберігати вищевказаний транспортний засіб в тому стані, в кому він знаходиться після ДТП, не відчуджувати та не проводити будь-які ремонтні роботи до прийняття процесуального рішення по матеріалам ДТП органами досудового розслідування або суду. Транспортний засіб буде зберігатись за адресою вул. Фучика, 12 /т. 1 а. с. 62/;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого слідує, що 13.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме 29.08.2019 приблизно о 21 год. 33 хв. за адресою м. Київ, вул. М.В. Липківського, 8, де водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , рухався на зелене світло світлофора та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_17 , який перебігав проїзну частину на червоний сигнал світлофора. В результаті ДТП з місця пригоди до КМКЛ 17 був госпіталізований пішохід. Згідно виписного епікризу із медичної картки № 1030 від 01.09.2019 останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ушкодження у вигляді ПТ, ЗЧМТ, забій головного мозку, субдіральні нашарування в правій лобній та лівій тім`яній ділянці, травматичний САК, перелом лобної кістки праворуч з переходом на склепіння черепу, подіпоневратична гематома та забійна рана тім`яної ділянки голови, забої, садна голови та кінцівок /т. 1 а. с. 44/;

-Дорученням начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 від 13.09.2019 р. про проведення досудового розслідування в порядку ст. 39 КПК України, згідно з яким доручено старшому слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітану поліції ОСОБА_19 розпочати досудове розслідування за рапортом інспектора УПП про те, що 29.08.2019 приблизно о 21 год. 33 хв. за адресою м. Київ, вул. Липківського, 8 автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 здійнив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛ № 17 /т. 1 а. с. 43/;

-заявою про залучення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до провадження як потерпілого від 29.11.2019, зі змісту якої слідує, що 29.08.2019 приблизно о 21:33 за адресою м. Київ, вул. М.В. Липківського, 8, де водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , рухався на зелене світло світлофора та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_17 , який перебігав проїзну частину на червоний сигнал світлофора. В результаті ДТП з місця пригоди до КМКЛ № 17 був госпіталізований пішохід. Згідно виписного епікризу із медичної картки № 1030 від 01.09.2019 останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ПТ, ЗЧМТ, забій головного мозку, субдіральні нашарування в правій лобній та лівій тім`яній ділянці, травматичний САК, перелом лобної кістки праворуч з переходом на склепіння черепа, подіпоневратична гематома та забійна рана тім`яної ділянки голови,забої, садна голови та кінцівок. У зв`язку із тим, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення йому завдано шкоду, на підставі ч. 3 ст. 55 КПК України просив залучити його до провадження як потерпілого. До заяви потерпілого долучено копію виписного епікризу № 1030 від 01.09.2019 р. /т. 1 а. с. 92, а. с. 94/;

-Копією виписного епікризу із медичної картки № 1030 стаціонарного хворого ОСОБА_17 за 01.09.2019 р., наданого потерпілим до заяви про залучення до провадження у якості потерпілого, зі змісту якого слідує, що потерпілий ОСОБА_17 , 20 років, надійшов у стаціонар Київської міської клінічної лікарні № 17 29.08.2019 р. із діагнозом ПТ., ЗЧМТ. Забій головного мозку. Субдуральні нашарування в правій лобній та лівій тім`яній ділянці. Травматичний САК. Перелом лобної кістки праворуч з переходом на склепіння черепа. Підапоневротична гематома та забійна рана тім`яної ділянки голови. Забої, садна голови та кінцівок. Зафіксовані дані про обстеження потерпілого: 29.08.2019 - проведені КТ: картина перелому лобної кістки праворуч із переходом на склепіння черепу, субдуральні нашарування в правій лобній та лівій тім`яній ділянці САК, серединні структури без зміщення; 30.08.2019 - СКТ: картина геморагічного забою в правій лобній та обох скроневих долей, САК, перелом кісток черепа, серединні структури без зміщення. Хворого виписано 01.09.2019 через порушення в/л режиму, пацієнт відсутній в відділенні полі травми з 31.08.2019 з 20:00. Подальші рекомендації: продовження лікування у невропатолога, контроль головного мозку МСКТ /т. 1 а. с. 92-94, 118/;

-Постановою слідчого від 29.11.2019 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, відповідно до якої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано потерпілим у кримінальному провадженні /т. 1 а. с. 93/;

-Відповіддю на запит слідчого за підписом начальника служби дислокації КП «Центр організації дорожнього руху» від 25.09.2019 р. за № 053/04-14/4797, відповідно до якої на запит слідчого надіслано довідку про розміщення дорожніх знаків по вул. Липківського, 8 у м. Києві згідно загальноміської бази даних дислокацій ТЗРДР станом на 29.08.2019. На вищевказаній ділянці дороги не передбачені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗ РДР станом на 29.08.2019 року. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. відповідно до п. 12.4 ПДР України /т. 1 а. с. 108-109/;

-Запитом за підписом слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 на адресу старшого інженера сектору зв`язку Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 13.09.2019, відповідно до якого у зв`язку із службовою необхідністю, що виникла при розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, керуючись ст. ст. 91-93 КПК України, слідчий просить надати відеозапис з камери відеоспостереження в рамках програми «Безпечне місто», якими оглядається перехрестя пр. Повітрофлотського та вул. І. Огієнка за 29.08.2019 за період часу близько 21:20 год. до 21:40 год. /т. 2 а. с. 63/;

-Відповіддю за підписом старшого інженера сектору зв`язку Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 , згідно з якою у відповідь на запит направляється СD диск «Verbanim», на якому міститься 1 відеофайл із надписом «10.9.28.14_Липківського_облачное хранилище_С1961R0P1863_20-30-00_21-00-59_0», на якому міститься відеозапис з дорожньо-транспортною пригодою за 29.08.2019 на перехресті пр. Повітрофлотський з вул. І. Огієнко у м. Києві /т. 2 а. с. 64/;

-Протоколом перегляду відеозапису та диском до нього від 17.11.2019 р., відповідно до якого слідує, що слідчий провів огляд CD-R диску, упакованого в паперовий конверт білого кольору, що містить один відеофайл «10.9.28.14_Липківського_облачное хранилище_С1961R0P1863_20-30-00_21-00-59_0». При відкритті відеофайлу було встановлено, що на даному відеофайлі відображається запис подій, що мали місце 29.08.2019 з камери спостереження, встановленої в рамках програми «Безпечне місто» на перехресті вул. М.В. Липківського з вул. Г. Кірпи в м. Києві. З 1 секунди відео спостерігається рух транспортних засобів по вул. М.В. Липківського в м. Києві у обох напрямках. На 01 хвилині 56 секунді відео у кадрі з ліва з`являється пішохід з поліетиленовим пакунком, для якого горить червоний сигнал світлофора. Даний пішохід починає рухатись у темпі прискореного кроку по розмітці наземного пішохідного переходу 1.14.2 ПДР України, тримаючись ближче до лівого краю розмітки. На 01 хвилині 59 секунді у кадрі з`являється автомобіль із увімкненим світлом фар, який рухається у крайній правій смузі руху із швидкістю, візуально більше, ніж 50 км/год. Даний автомобіль під час руху зміщується у третю смугу. На 02 хвилині 01 секунді, в момент, коли автомобіль BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 знаходиться у 3 смузі руху перед «стоп лінією» пішохід починає бігти прямо, не змінюючи напрям руху. На 02 хвилині 02 секунді відбувається наїзд вищевказаним автомобілем на пішохода ОСОБА_12 . Наїзд відбувся на червоний сигнал світлофора для руху пішоходів приблизно між 3 та 4 смугами руху в напрямку вул. Механізаторів. Даний відеофайл відображає дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 29.08.2019 близько 21год. 32 хв. за адресою м. Київ, вул. М.В. Липківського, 8. Згідно даного відеозапису чітко зафіксовано механізм наїзду автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_12 /т. 1 а. с. 65-66/;

-Постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13.09.2019, згідно з якою CD-R диск, упакований в паперовий конверт білого кольору, що містить відео файл «БМВ», д.н.з. НОМЕР_3 , який відображає запис подій 29.08.2019 близько 21 год. 33 хв. за адресою м. Київ, вул. М.В. Липківського, 8, яким зафіксовано механізм наїзду автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_12 , визнано речовим доказом та долучено до матеріалів досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /т. 1 а. с. 67-68/;

-Постановою про визнання предметів речовими доказами від 13.09.2019 р., відповідно до якої транспортний засіб BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 /т. 1 а. с. 63/;

-Відповіддю Директора Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києві на запит слідчого від 02.10.2019 р. за № 2305/Б, та картою виїзду швидкої медичної допомоги № 1674 від 29.08.2019 р., згідно з якими Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києві повідомляє, що автоматизованою інформаційно-диспетчерською системою «Швидка медична допомога» 29 серпня 2019 року о 21 год. 33 хв. було зареєстровано виклик № 1674 та здійснено виїзд бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги з приводу дорожньо-транспортної пригоди до гр. ОСОБА_21 , 20 років, за адресою: м. Київ, вул. Липківського, 1-А. Виклик надійшов від перехожого (дані про себе не повідомив) з номеру телефону НОМЕР_7 . Виявлені ушкодження: забійна рана тім`яної ділянки голови, садна обличчя, підборіддя, кінцівок, локальний біль при пальпації грудної клітини та живота, через агресивність та збудження потерпілого венозний доступ не налагоджено, пацієнта на ношах було транспортовано до карети швидкої медичної допомоги /т. 1 а. с. 72-73/;

-Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_22 від 18.10.2019 р. по справі № 1-кс/760/14508/19, на підставі якої клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_19 про проведення судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено. Доручено експерту Київського міського бюро судово-медичної експертизи провести судово-медичну експертизу, на вирішення експерта поставлені питання: 1) Які тілесні ушкодження встановлені при дослідженні медичної документації ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх характер, локалізація та механізм утворення; До якого ступеня тяжкості відносяться отримані тілесні ушкодження та час їх утворення; Чи знаходяться в причинному зв`язку тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 29.08.2019 приблизно о 21:33 год. по вул. М.В. Липківського, 8 в м. Києві. Зазначено, про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок під час провадження досудового розслідування та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків /т. 1 а. с. 71/;

-Супровідним листом на адресу завідуючого відділу судово-медичної експертизи живих осіб ОСОБА_23 про направлення на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2019 року про призначення судово-медичної експертизи, щодо тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по кримінальному провадженню № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до якого додані: ухвала слідчого судді, медична картка стаціонарного хворого № 2701/1030 ОСОБА_17, CD-диск СКТ, карта виїзду ШМД № 1674 /т. 2 а. с. 65/;

-Висновком експерта № 042-2303-2019 від 22.11.2019 за наслідками проведення судово-медичної експертизи, призначеної на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_22 від 18.10.2019, винесеної за клопотанням старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_19 , відповідно до якого дані медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 29.08.2019 о 21:33 у гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою у вигляді забою головного мозку з формуванням дрібних геморагічних вогнищ в лобній області, переломів лобної кістки справа, лобної кістки зліва з переходом на тім`яну кістку, підшкірної гематоми м`яких тканин лобної, потиличної, тім`яної областей, забійної рани тім`яної ділянки зліва, саден обличчя, підборіддя; численні садна кінцівок (верхніх). Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого (их) предмета (ів), могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто 29.08.2019 при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався, з пішоходом). Таким чином, між подіями транспортної травми від 29.08.2019 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_12 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи викладене, закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, згідно з пунктом 2.1.3.б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, вказані садна кінцівок (верхніх) відносяться до легкого тілесного ушкодження, відповідно до п. п. 2.3.5 та 4.6 Правил /т. 1 а. с. 74-79/;

-Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 від 28.11.2019 р. про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення, згідно з якою із врахуванням ступеню тяжкості отриманих потерпілим внаслідок ДТП тілесних ушкоджень після отримання слідчим висновку судово-медичної експертизи № 42-2303-2019 від 22.11.2019, перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України /т. 1 а. с. 46-47/;

-Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 від 28.11.2019 р. про направлення копій матеріалів кримінального провадження для притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої в діях ОСОБА_12 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, через що виникла необхідність у виділенні із матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0009230 від 13.09.2019, копії матеріалів стосовно пішохода ОСОБА_12 з метою подальшого вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до змісту постанови зазначене рішення прийнято слідчим у зв`язку із отриманням висновку судової авто-технічної експертизи № 12-1/2871 від 27.11.2019, згідно з яким з технічної точки зору причиною даної ДТП є невідповідності дій водія автомобіля BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 ПДР України /т. 1 а. с. 48-30/;

-Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві від 18.11.2019 р. про призначення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні, на вирішення якої були поставлені питання: Як повинен був діяти водій автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України; Як повинен був діяти в даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України пішохід ОСОБА_12 ; Чи мав технічну можливість водій автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_17 ; Чи вбачається в діях водія автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України; Чи вбачаються в діях пішохода ОСОБА_12 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України; Яка з технічної точки зору причина виникнення ДТП /т. 1 а. с. 81-82/;

-Висновком експерта від 27.11.2019 за № 12-1/2871 за наслідками проведення судової автотехнічної експертизи, зі змісту якого слідує, що на вирішення експертові поставлені питання: Як повинен був діяти водій автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України; Як повинен був діяти в даній дорожній обстановці згідно вимог Правил дорожнього руху України пішохід ОСОБА_12 ; Чи мав технічну можливість водій автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_17 ; Чи вбачається в діях водія автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України; Чи вбачаються в діях пішохода ОСОБА_12 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України; Яка з технічної точки зору причина виникнення ДТП.

Експертові були надані вихідні дані з постанови про призначення судової експертизи:

«Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2019 року на момент огляду погодні умови: похмуро, без опадів, температура повітря + 21 градусів за Цельсієм. Проводився огляд регульованого пішохідного переходу по вул. М.В. Липківського, 8 . Вид події: наїзд ТЗ на пішохода. Проїзна частина в місці наїзду горизонтальна, пряма в плані. Вид та стан покриття: асфальтобетонне, сухе, чисте, без пошкоджень та нерівностей. Ширина проїзної частини 26.1 метр, розмітка 1.3, 1.5, 1.14.2, ПДР України. Дорожні знаки: 5.35.1, 5.35.2, 5.18 ПДР України. По обидві сторони бордюрні камені. Вказана ділянка регулюється автоматичними світлофорними об?єктами. На момент ОМП було темно, горіло міське електроосвітлення. Видимість 150 м. Гальмівна система, рульове керування колеса і шини на момент огляду в нормі. Механічні пошкодження авто: деформація переднього державного номерного знаку, деформація капоту по середині Будучи допитаним в якості свідка водій ОСОБА_6 від дачі показів відмовився 63 Конституції України. Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_11 дав покази, що з Серпня місяця 2018 року є студентом 1 курсу «КІ», механіко-машинобудівного факультету. Проживає разом з рідним братом ОСОБА_24 , 1997 року народження, який також є студентом «КП». 29.08.2019 року, приблизно о 21:00 год. придбав продукти харчування у ресторані швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться на «Південному вокзалі». Йшов додому, а саме за адресою проживання. На вулиці було вже темно, опадів не було. Почував себе добре, алкоголю чи наркотиків не вживав. Підійшовши до регульованого пішохідного переходу з боку вокзалу, йому необхідно було йти за адресою проживання. Побачив, що з протилежного боку, тобто зі сторони магазину «Велика Кишеня» рухався пішохід, він не подивився на світлофор та почав рухатись йому на зустріч в межах пішохідного переходу. В момент? коли він знаходився приблизно по середині проїзної частини, ліворуч від себе помітив автомобіль, який рухався прямо на нього, він не встиг втекти від нього та він його збив, після чого він нічого не пам?ятає. Прийшов до тями вже, коли приїхала мати. Знаходився на стаціонарному лікуванні у інституті нейрохірургії на протязі 15 днів. Мається відеозапис механізму ДТП, на якому чітко зафіксовано момент наїзду на пішохода. Моментом виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_6 , вважати момент вступу на розмітку наземного пішохідного переходу. Пішохід подолав 9 м.»

Із наданих експерту матеріалів кримінального провадження, вихідних даних, протоколу перегляду відеозапису від 17.11.2019 слідує, що пригода трапилась у темний час доби, при русі транспортного засобу на проїзній частині перехрестя вул. М.В. Липківського та вул. Г. Кірпи та представлена як зміна смуги по напрямку руху з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 . Під час здійснення вказаного маневру відбувся наїзд автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 на пішохода ОСОБА_12 , який перетинав проїзну частину справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , в межах регульованого пішохідного переходу, на червоний сигнал світлофора для пішоходів.

В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою - наїздом на пішохода, водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2., 12.4., 12.3. ПДР України:

12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Оскільки, експерту на проведення дослідження, не надані відомості, стосовно числової величини швидкості руху автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 перед ДТП (згідно вихідних даних, протоколу перегляду відеозапису від 17.11.2019 - швидкість руху автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 візуально більша, ніж 50 км/год), тому експерту, з технічної точки зору, дати відповідь стосовно відповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 вимогам пункту 12.2 ПДР України не представляється можливим.

Оскільки, фактична швидкість руху автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 перед ДТП була більшою, ніж 50 км/год. (згідно вихідних даних протоколу перегляду відеозапису від 17.11.2019), тому дана швидкість не відповідала вимогам п. 12.4 ПДР України, отже в даній дорожній ситуації експертом з технічної точки зору, в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України.

Згідно пункту 1.10 ПДР України небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Тому, згідно вимог пункту 12.3 ПДР України слідує, що у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто у разі виникнення небезпеки водій повинен застосувати виключно гальмування без зміни напрямку руху (об`їзду).

Оскільки, водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , рухаючись в крайній правій смузі, для уникнення наїзду на пішохода, змінив напрямок руху ліворуч, змінив смугу руху та здійснив наїзд на пішохода, рухаючись частково в крайній лівій смузі, отже водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пункту 12. 3 ПДР України.

На момент проведення дослідження експерту не відомі будь-які причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 діяти у відповідності до вимог пункту 12.3. ПДР України, тому, експертом, з технічної точки зору, в діях водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР України.

З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Зі змісту висновку експерта слідує, що в даній дорожні ситуації, експерту, з технічної точки зору, дати відповідь стосовно відповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.2 ПДР України не представляється можливим, а також, експертом і діях водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.4., 12.3 ПДР України.

Експерт у висновку відобразив, що в даній дорожній ситуації оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не пов`язана з використанням спеціальних знань в галузі авто техніки, тому вирішення питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_12 в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового розслідування або судом самостійно.

У зв`язку із викладеним, експерт дійшов до висновків, що в даній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2., 12.4., 12.3 ПДР України; в даній дорожній ситуації оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не пов`язана з використанням спеціальних знань в галузі авто техніки. Дане питання може бути вирішене органами досудового слідства або судом самостійно на підставі вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; в даній дорожні ситуації експерту, з технічної точки зору, дати відповідь стосовно відповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.2 ПДР України не представляється можливим, а також експертом в діях водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.4., 12.3 ПДР України; в даній дорожній ситуації оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не пов`язана із використанням спеціальних знань в галузі авто техніки. Дане питання може бути вирішене органами досудового розслідування або судом самостійно на підставі вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України; з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України; в даній дорожній ситуації оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не пов`язана з використанням спеціальних знань в галузі автотехніки, тому вирішення питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_12 в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового розслідування або судом самостійно /т. 1 а. с. 84-91/;

-Показами допитаного в судовому засіданні судового експерта ОСОБА_25 , який суду пояснив, що має досвід експертної діяльності з 2007 року, та роз`яснив суду висновок експерта від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871. Експерт пояснив, що наданий ним висновок експерта підтримує повністю, експертиза була проведена на підставі постанови слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 про призначення судової автотехнічної експертизи. Постанова, надана експертові на ознайомлення під час допиту, про призначення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні від 18.11.2019 та перелік, зазначених у ній питань, відповідає тій постанові, яка надійшла на виконання судовому експертові разом із матеріалами вказаного кримінального провадження /т. 1 а. с. 80-82/. Можливо, як зазначив експерт, ним була допущена технічна помилка у кількості аркушах постанови слідчого про призначення експертизи. Відомості, викладені у висновку експерта, відповідають дійсності. Зазначив, що на вирішення судового експерта було поставлено шість питань, відповіді на які надані у висновку експерта. Під час експертного дослідження експертом вивчались матеріали кримінального провадження, надані слідчим експертові, яких було достатньо для надання відповідей на поставлені питання. Для того, щоб надати відповіді на поставлені питання, експерт серед матеріалів провадження переглядав відеозапис з місця ДТП. Суду пояснив, що момент виникнення небезпеки для руху водія - це той момент, з якого водій повинен вживати міри для уникнення ДТП. Даний момент впливає на повноту дослідження. Момент виникнення небезпеки визначається органом досудового розслідування, який проводить досудове розслідування, або експертом залежно від ситуації. Момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_6 виник в момент ступлення на пішохідний перехід пішохода, що відповідало змісту постанови слідчого про призначення автотехнічної експертизи та відеозапису з місця ДТП. Експерт зазначив, що водій ОСОБА_6 , виявивши небезпеку для руху, якою для водія був пішохід, повинен був зменшити швидкість автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, не змінюючи при цьому напрямку руху. Тобто, водій повинен був їхати прямо, тоді пішохід встигнув би перебігти по переходу, та відповідно - водієві вдалось би уникнути зіткнення з пішоходом. При цьому дистанція, яку подолав пішохід, до моменту зіткнення та ширина проїзної частини, не вплинули на висновки судового експерта. Пішохід у даній дорожній обстановці не був перешкодою для руху транспортного засобу, а являв собою небезпеку для руху. Експерт пояснив, що водій ОСОБА_6 мав змогу уникнути ДТП шляхом гальмування без зміни напрямку руху. Експерт зауважив, що швидкість автомобіля під керуванням ОСОБА_6 експертом не визначалась, ці дані були взяті з постанови слідчого та протоколу перегляду відеозапису. Водночас, як пояснив суду експерт, дана швидкість, з якою рухався транспортний засіб, не впливала на загальні висновки експерта про допущене водієм ОСОБА_6 порушення п. 12.3. ПДР України, яке перебуває у прямому причинному зв`язку із подією ДТП. Експерт зазначив, що відомостей про те, що даний автомобіль є технічно несправним не було у вихідних даних при проведенні експертного дослідження /с/з за 08.02.2024/.

-показами потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав, що точні обставини ДТП не пам`ятає через отриману внаслідок ДТП травму голови. Те, що пам`ятає, що йшов пішки додому із кафе KFC, яке розташоване поруч із залізничним вокзалом, мав переходити дорогу, але після цього нічого не пам`ятає, прокинувся у лікарні, поруч із ним був брат. Чи надавав обвинувачений допомогу на лікування не пам`ятає, отримав травми внаслідок ДТП, які потребують додаткового лікування. Однак, наразі будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов у кримінальному провадженні заявляти не бажає /с/з за 27.10.2021, т. 1 а. с. 199 /;

-показами свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що у 2019 році працював слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві на напрямку розслідування дорожньо-транспортних пригод. Перебував на чергуванні відповідно до графіку, та отримав виклик за обставинами дорожньо-транспортної пригоди - наїзд на пішохода. У подальшому, ним було складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2019 р., вказана слідча дія проводилась у присутності водія ОСОБА_6 , дані про якого зазначені у протоколі. Під час спілкування водій ОСОБА_6 не заперечував проти того, що саме він керував транспортним засобом на час дорожньо-транспортної події. Протокол було підписано без будь-яких заяв та зауважень. Свідок зазначив, що відомості у документи, які складаються на місці ДТП, про особу водія, вносяться на підставі наданих водієм документів, які посвідчують особу. Особа ОСОБА_6 була встановлена за посвідченням водія, наданим ОСОБА_6 /с/з за 04.09.2023, т. 2 а. с. 199/;

-показами свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що працює поліцейським в УПП у м. Києві, та спільно із своїм напарником влітку 2019 року, 7-1 чи 8-й місяць року, виїздив на місце події за викликом про дорожньо-транспортну пригоду на площі Кривоноса - наїзд на пішохода, який перебігав дорогу по пішохідному переходу на червоне світло світлофора у зв`язку із чим відбувся наїзд на пішохода. На місці події були свідки та водій, який надав інспектору поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Тобто, була встановлена особа водія, ним виявився обвинувачений ОСОБА_6 . Свідок зазначив, що на місці події водій ОСОБА_6 повідомив свідкові, що пішохід перебігав на червоне світло світлофора, після чого водієві було надано бланк для пояснень, з якими свідок не ознайомлювався. На місце події була викликана СОГ, переглянули камери відеоспостереження системи «Безпечне місто», були складені рапорти про подію ДТП. З оглянутого свідком відеозапису з системи Безпечне місто по обставинам даного ДТП свідок бачив місце ДТП - площа Кривоноса, камера знімала рух транспортних засобів у напрямку В. Липківського, зображено пішохідний перехід та напрямок руху, видно світлофори в обидві сторони. Та було видно, як автомобіль БМВ чорного кольору джип рухається на зелене світло світлофора, пішохід у цей час на червоний сигнал світлофора рухався біля пішохідного переходу. При наближенні автомобіля, пішохід почав бігти, в цей час транспортний засіб змінив напрямок руху у бік пішохода, намагаючись уникнути зіткнення, однак відбувся наїзд на пішохода. На місці події був очевидець, який викликав швидку медичну допомогу, він стверджував, що пішохід рухався на червоне світло світлофора. Свідок у подальшому відпрацював виклик, тобто забезпечив безпеку місця ДТП після ДТП, та виклик СОГ. У подальшому, після підготовки рапорту, свідок досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні не займався /с/з за 05.07.2023, т. 2 а. с. 182/;

-показами свідка ОСОБА_26 , який суду показав, що працює фахівцем в Центрі обслуговування поліції. По суті заданих запитань суду показав, що влітку, якого року вже не пам`ятає (років два/три тому), у вечірній час доби він пішки повертався додому. Сутеніло, дуже темно на вулиці не було. На площі Кривоноса свідок зупинився біля пішохідного переходу на світлофорі, оскільки було червоне світло світлофора для пішоходів. Біля нього поруч стояв хлопець, який почав рухатись на червоне світло світлофора. У цей час свідок почув із вул. Л. Толстого рух автомобіля. Цей хлопець, почувши шум руху автомобіля, почав бігти у бік світлофора, та відбувся наїзд автомобіля на пішохода. Пішохід після зіткнення відлетів до 10 м. від автомобіля, який після наїзду на пішохода зупинився. Він разом із іншими очевидцями підійшли до потерпілого, який лежав, не рухаючись без ознак життя. Коли свідок нащупав пульс, потерпілий був живим та намагався піднятись, свідок прижав його легенько до асфальту, аби він не піднімався, тому що не було відомо, які в нього ушкодження. На місце події викликали поліцію та швидку, свідок лишив свої дані поліції та пішов. Бачив водія на місці ДТП, він вийшов із автомобіля та підбіг по потерпілого, водій схожий на обвинуваченого за статурою, точно свідок сказати не може по сплину часу. Свідок зазначив, що водій залишався на місці ДТП до приїзду працівників поліції /с/з зв 05.07.2023, т. 2 а. с. 182/.

При цьому, суд критично оцінює покази та позицію обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно відсутності в матеріалах кримінального провадження безспірних доказів винуватості останнього у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в тому числі, пов`язані із технічною несправністю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , про яку під час свого допиту в судовому засіданні вказав обвинувачений, виходячи із наступного.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця ДТП від 29.08.2019 р. під час проведення даної слідчої дії були присутні двоє понятих та водій автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 - обвинувачений по справі ОСОБА_6 . При цьому, на місці ДТП зі згоди водія ОСОБА_6 було оглянуто транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , на якому виявлені пошкодження у виді: деформації переднього державного номерного знаку, розбитого правого сектору пластикової радіаторної решітки, деформації капоту по центру від радіаторної решітки до лобового скла та отерплості бруду на вказаній ділянці, виявлені залишки їжі на лобовому склі справа. Як слідує зі змісту протоколу, у якості характерних для даного ДТП слідів на транспортному засобу слідчим зафіксовано: пошкодження передньої центральної частини транспортного засобу. На момент проведення огляду транспортний засіб не завантажений, встановлено, що педаль гальм упруга та перебуває у верхньому положенні, рульове керування перебуває у справному стані.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час проведення огляду місця ДТП обвинувачений ОСОБА_6 підписав складений за наслідками проведення даної слідчої дії протокол та Схему пригоди без будь-яких зауважень та заперечень до них, не вказуючи слідчому про несправність гальмівної системи чи рульового керування, так само, як і не вказував про те, що він не був водієм вказаного транспортного засобу, який допустив наїзд на пішохода /т. 1 а. с. 52-61/.

Окрім протоколу огляду місця ДТП від 29.08.2019 р. та Схеми до нього, обставини, що саме обвинувачений ОСОБА_6 керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 та допустив наїзд на пішохода - потерпілого по справі ОСОБА_11 підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема: зберігальною розпискою від 29.08.2019 р., згідно з якою транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 після ДТП було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 ; протоколом перегляду відеозапису від 17.11.2019 р. та диском до нього, на якому чітко зафіксовано механізм та момент наїзду автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_12 ; показами потерпілого ОСОБА_11 , який зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 провідував його у лікарні після ДТП; показами свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що огляд місця ДТП проводився у присутності водія ОСОБА_6 , дані про якого були встановлені із наданих водієм слідчому посвідченням водія на ім`я ОСОБА_6 , зазначивши, що обвинувачений був присутнім під час проведення даної слідчої дії та не заперечував своєї причетності до обставин наїзду на пішохода; показами свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що прибувши на місце ДТП у складі патруля, на місці події були свідки та водій ОСОБА_6 , який надав інспектору поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Водій ОСОБА_6 повідомив свідкові, що пішохід перебігав на червоне світло світлофора у зв`язку із чим відбувся наїзд на пішохода, після чого водієві було надано бланк для пояснень та на місце події була викликана СОГ, безпосередньо обвинуваченого свідок не допитував та не був залучений до провадження слідчих дій у даному кримінальному провадженні. Даний свідок суду повідомив, що переглядав камери відеоспостереження системи «Безпечне місто», яка знімала рух транспортних засобів у напрямку В. Липківського, та було видно, як автомобіль БМВ чорного кольору джип рухається на зелене світло світлофора, пішохід у цей час на червоний сигнал світлофора рухався біля пішохідного переходу, при наближенні автомобіля, пішохід почав бігти, в цей час транспортний засіб змінив напрямок руху у бік пішохода, намагаючись уникнути зіткнення, однак відбувся наїзд на пішохода; показами свідка ОСОБА_26 , який суду пояснив, що на площі Кривоноса свідок зупинився біля пішохідного переходу на червоне світло світлофора, та в цей час біля нього поруч стояв хлопець, який почав рухатись на червоне світло світлофора, свідок почув із вул. Л. Толстого рух автомобіля, та цей хлопець почав бігти у бік світлофора, після чого відбувся наїзд автомобіля на пішохода, пішохід після зіткнення відлетів до 10 м. від автомобіля, який після наїзду на пішохода зупинився. Свідок бачив водія на місці ДТП, він вийшов із автомобіля та підбіг по потерпілого, водій схожий на обвинуваченого за статурою, водій залишався на місці ДТП до приїзду працівників поліції; показами допитаного в судовому засіданні судового експерта ОСОБА_25 , який повідомив суду про встановлене під час експертного дослідження допущене водієм ОСОБА_6 порушення п. 12.3. ПДР України, яке перебуває у прямому причинному зв`язку із подією ДТП. Експерт зазначив, що відомостей про те, що даний автомобіль був технічно несправним не було у вихідних даних при проведенні експертного дослідження.

Суд звертає увагу на те, що під час складання слідчим протоколу огляду місця ДТП, Схеми до нього та під час проведення досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_6 не повідомляв слідчому про наявні технічні несправності керованого ним транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , які могли б вплинути чи вплинули на зміну траєкторії руху транспортного засобу після виявлення водієм ОСОБА_6 небезпеки для руху, якою був потерпілий ОСОБА_11 .

Підписуючи протокол огляду місця ДТП, в якому слідчим були відображені відомості про технічну справність транспортного засобу, в тому числі справність гальм та рульового керування, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував цим обставинам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та сам обвинувачений, не будучи обмеженими на стадії досудового розслідування у збиранні та поданні слідчому доказів, із врахуванням принципу диспозитивності та змагальності кримінального процесу, мали можливість заявити слідчому про несправність транспортного засобу, якщо така в дійсності мала місце, та ініціювати проведення додаткової судової автотехнічної експертизи на стадії досудового розслідування або самостійно замовити проведення авто технічного дослідження, висновки якого подати слідчому, із врахуванням тих обставин, що автомобіль від дати ДТП не був евакуйований та майданчик рай відділу поліції та фактично перебував на відповідальному зберіганні обвинуваченого ОСОБА_6 .

Чого, з боку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 вчинено не було.

Крім того, сторона захисту у порядку ст. 290 КПК України не заявляла про намір використовувати, як доказ зазначену експертизу.

Натомість - клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи було подано захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 вже під час судового розгляду, зі спливом більше 4-х років від дати ДТП, коли фактичне місце знаходження транспортного засобу сторонам кримінального провадження не було відоме, даний автомобіль обвинуваченому на праві власності не належав, та на стадії досудового розслідування арешт на автомобіль не накладався, що у своїй сукупності стало підставою для постановлення судом ухвали від 07.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи у зв`язку із неможливістю її проведення /т. 3 а. с. 42-44/.

Крім того, в цій площині суд покликається на покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані під час судового розгляду, який суду показав, що до моменту ДТП у цей день він керував транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 та не спостерігав будь-яких несправностей під час руху автомобіля, як при здійсненні зупинки на червоне світло світлофорів, так і на шляху слідування. Обвинувачений зазначив, що автомобіль було передано йому на ремонт його знайомими з приводу несправності системи переключення із бензину на ГБО. Поміж тим, суду не подано будь-яких даних, на підтвердження обставин здійснення обвинуваченим підприємницької діяльності із ремонту транспортних засобів, та доказів передання обвинуваченому для виконання ремонту даного автомобіля, так само - не подано документів, які б вказували на наявні на момент ДТП несправності в даному автомобілі (Актів дефектовок, Акту приймання-передачі несправного транспортного засобу, висновки авто технічних досліджень тощо). Також, обвинувачений не повідомив суду анкетні відомості своїх знайомих, які передали йому транспортний засіб, аби підтвердити або спростувати доводи сторони захисту у цій частині.

Таким чином, із врахуванням викладеного, суд вважає, що доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази причетності обвинуваченого до події ДТП, а також - стосовно несправності гальмівної та/чи рульової системи автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , яким здійснено наїзд на пішохода, спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, на які міститься посилання вище, та таку позицію обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює, як тактику захисту, спрямовану на уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та введення в оману суд стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, й підстави для закриття кримінального провадження, як на тому наполягав обвинувачений та його захисники, судом не встановлені.

При цьому, суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення, викладеними в обвинувальному акті, що порушення водієм транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5., 2.3.б), д), 12.3 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, оскільки згідно з висновком експерта від 27.11.2019 за № 12-1/2871 з технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимогам пункту 12.3 ПДР України /т. 1 а. с. 91/.

Тобто, саме порушення водієм транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Стосовно тверджень обвинуваченого, що у ДТП винен потерпілий ОСОБА_12 , який перебігав пішохідний перехід на забороняюче червоне світло світлофора, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4.9 ПДР України у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора.

У таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

Згідно з абз. а), б) п. 4.14 ПДР України 4.14. пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

У відповідності до абз. е) п. 8.7.3 ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Таким чином, очевидним із врахуванням показів обвинуваченого та свідків, досліджених судом матеріалів кримінального провадження, є порушення потерпілим ОСОБА_12 , який переходив пішохідний перехід на забороняючий червоний сигнал світлофора, вимог п. п. 4.9., абз. а), б) п. 4.14, абз. е) п. 8.7.3 ПДР України.

Водночас, порушення та недотримання потерпілим ОСОБА_12 вищевказаних вимог ПДР України під час переходу регульованого світлофором пішохідного переходу, не перебуває у прямому причинному зв`язку із подією ДТП та її наслідками, оскільки як слідує зі змісту висновку судової автотехнічної експертизи від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871, саме порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України перебувало у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що і становить в даному випадку об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні ним, як особою, яка керувала транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі, дослідженими судом та наведеними у вироку доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду звернулась до суду із рядом клопотань про визнання доказів, поданих стороною обвинувачення, недопустимими.

А саме, захисниками обвинуваченого були подані:

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими, в яких захисник просив суд визнати недопустимим доказом протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2019 року, мотивуючи свою позицію тим, що ст. 104 КПК України визначено порядок фіксації ходу та результатів процесуальної дії у відповідному протоколі. Так, в протоколі обов`язково зазначається послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи, відомості про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації. В пункті 6 протоколу огляду вказана ширина дорожнього покриття - 26 метрів, проте фактично відповідно до вимірів вказаних у схемі до протоколі огляду ширина дорожнього покриття складає 25 м. В пункті 17-7 протоколу огляду вказано, що рульове керування має справний стан, проте фактичні дані щодо способу перевірки справності стану рульового керування слідчим в протоколі не зазначено. В пункті 17-7 протоколу огляду слідчим не вказана висота протектору та тиску шин автомобіля БМВ ікс 5 д.н.з. НОМЕР_3 . В пункті 18 протоколу огляду щодо локалізації пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на ТЗ слідчий посилається на фото. Проте, будь-яких фотографій та фототаблиць до протоколу огляду не додавалось. Відтак, як зазначає захисник, на даний час відсутня можливість вивчити та проаналізувати наявність пошкоджень на автомобілі. В пункті 28 протоколу огляду не зазначено, на який конкретно цифровий носій здійснювалась фотофіксація огляду. З урахуванням викладеного, вказані порушення, на думку захисника, позбавляють суд, експерта та сторону захисту встановити фактичні обставини ДТП, а саме технічну справність автомобіля, наявність пошкоджень на автомобілі, розмір проїзної частини автодороги. За таких обставин, як слідує зі змісту клопотання, захисник вважає протокол огляду місця події неналежним та недопустимим доказом. Захисник також зазначає, що протокол огляду місця події від 29.08.2019 р. було складено поза межами досудового розслідування, у той час, як відомості про кримінальне правопорушення були внесені до реєстру 13.09.2019 р., тобто з порушенням приписів ст. ст. 214 КПК України /т. 1 а. с. 125-126, 129-130, т. 2 а. с. 2-4/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019, мотивоване тим, що згідно з відомостей, які містяться у цьому Витягу, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України не відкривався /т. 1 а. с. 127-128/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про визнання усіх доказів, в тому числі висновку експерта № 042-2303-2019 від 22.11.2019 за результатами проведення судово-медичної експертизи, недопустимими доказами, мотивоване тим, що за результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стороною захисту встановлено відсутність в матеріалах провадження будь-якого документа, який би надавав повноваження здійснювати досудове розслідування слідчому Солом`янському УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 , який звернувся до слідчого судді із клопотанням про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні. Так, само в матеріалах кримінального провадження, наданих стороною обвинувачення для ознайомлення стороні захисту, відсутня постанова про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні. Тому, з огляду на відсутність у прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_10 та старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 відповідних повноважень у кримінальному провадженні сторона захисту вважає, що у прокурора ОСОБА_10 відсутні повноваження на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та здійснення будь-яких слідчих, процесуальних дій, зокрема, погоджувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 , надавати доручення слідчому на повідомлення ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, затверджувати обвинувальний акт та звертатися до суду з обвинувальним актом тощо. З викладених підстав, враховуючи, що обвинувальний акт, згідно якого висунуте обвинувачення ОСОБА_6 було складено слідчим ОСОБА_19 та затверджено прокурором ОСОБА_10 , тобто особами, які, на переконання захисника, не мали повноважень у кримінальному провадженні, висунення обвинувачення здійснено не було, а отже ОСОБА_6 не набув статусу обвинуваченого. Вказані порушення, як зазначає захисник, є істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, що є підставою для визнання всіх доказів у кримінальному провадженні недопустимими. Зазначає, що експерт у висновку експерта № 042-2303-2019 від 22.11.2019 посилається на фотокопії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1674 від 29.08.2019 з Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києві на ім`я ОСОБА_12 , 20 років, медичної карти стаціонарного хворого № 2701/1030 Київської міської лікарні № 17 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , CD-диск з даними про спіральну ком`ютерну томографію. Однак, в матеріалах кримінального провадженні відсутні відомості щодо способу та порядку отримання слідчим як доказів вказаних документів. Частина з вказаної медичної документації, не відкривалась стороні захисту. Тому, ці документи не могли братись експертом як вихідні дані для проведення експертизи. Також, захисник звертає увагу суду на те, що незважаючи на те, що огляд місця ДТП був завершений близько 23 год. 13 хв. 29.08.2019, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено слідчим лише 13.09.2019, що суперечить приписам ч. 3 ст. 214 КПК України /т. 1 а. с. 148-159/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання CD-R диску з відеозаписом подій 29.08.2019 року недопустимим доказом, мотивовані тим, що прокурором надано суду для дослідження у якості доказу у кримінальному провадженні CD-R диск, що містить відеофайл, який відображає запис події 29.08.2019 року близько 21 години 33 хвилини за адресою м. Київ, вул. Липківського, 8, яким зафіксовано механізм наїзду автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_3 на пішохода, який, як зазначає захисник, не відкривався стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, що вказує на очевидну недопустимість вказаного доказу. Крім того, матеріали провадження не містять відомостей про те, ким було витребувано даний відеозапис, у кого та на підставі яких документів. /т. 1 а. с. 201-206, т. 2 а. с. 13-28/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом постанови слідчого про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 28.11.2019 р., мотивоване тим, що слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 не набув повноважень на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки доручення слідчому ОСОБА_19 на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 року не містить необхідних ознак процесуального документа /т. 2 а. с. 5/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом доручення слідчому на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 р., мотивоване тим, що в судовому засіданні прокурором надано суду для дослідження доручення слідчому на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 року, оскільки, на переконання захисника, слідчий набуває повноважень у конкретному кримінальному провадженні з моменту прийняття керівником органу досудового розслідування відповідного рішення, оформленого у виді доручення, яке обов`язково має містити час складання, номер кримінального провадження, у якому слідчий має право проводити досудове розслідування. Проте, у наданому прокурором до суду документі не міститься правова кваліфікація кримінального правопорушення, час складання доручення, номер кримінального провадження, у якому слідчому надано повноваження здійснювати досудове розслідування. Крім того, адвокатом ОСОБА_7 власноручно письмово було підтверджено стороні обвинувачення факт надання доступу до матеріалів провадження та адвокатом самостійно складено письмовий перелік матеріалів кримінального провадження, наданих на ознайомлення, та в даному перелісі не зазначено доручення слідчому ОСОБА_19 на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 року. Тому, із посиланням на ч. 2 ст. 290 КПК України, просить визнати недопустимим доказом доручення слідчому на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 року /т. 2 а. с. 7-9/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про неможливість дослідження доказів сторони обвинувачення та визнання доказів недопустимими, в якому захисник просив суд визнати недопустимими доказами доручення прокурора слідчому про надання доступу до матеріалів кримінального провадження стороні захисту, постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 року, витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 року за ч. 2 ст. 286 КК України, доручення слідчому про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 року, CD-R диск з відео моменту ДТП, постанову про призначення судової автотехнічної експертизи від 18.11.2019 року, заяву про залучення до кримінального провадження як потерпілого ОСОБА_11 , постанову про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 року ОСОБА_11 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.11.2019 року у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 року. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до переліку матеріалів, із якими в порядку ст. 290 КПК України, ознайомлювався захисник, який складено та подано захисником до матеріалів справи, відсутні відомості про надання стороні захисту для ознайомлення вказаних доказів, що відповідно до приписів до ч. 12 ст. 290 КПК України свідчить про те, що суд не має права допустити відомості, що в них містяться, як докази /т. 2 а. с. 10-12/;

-Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про визнання доказів недопустимими, відповідно до змісту якого захисник просив суд визнати недопустимими доказами всі документи, речі та предмети, які надані прокурором суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , мотивоване тим, що стороною обвинувачення порушено вимоги ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження огляд місця ДТП по вул. Липківського, 8 у м. Києві проводився слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 29.08.2019 року, та працівникам поліції станом на 29.08.2019, у тому числі слідчому, було відомо про факт кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Проте, всупереч ст. 214 КПК України відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено лише 13.09.2019 року, тобто із порушенням приписів ст. 214 КПК України. Таким чином, на переконання захисника, якщо слідчий або прокурор не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань упродовж 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, то матиме місце пропуск процесуального строку, навіть, якщо слідчий або прокурор внесе вказані відомості до ЄРДР пізніше. Вказаний процесуальний строк може бути поновлений виключно на підставі ухвали слідчого судді, переконаний захисник. Таким чином, як слідує зі змісту клопотання, у разі внесенні відомостей до ЄРДР поза строками, визначеними в ч. 1 та ч. 3 ст. 214 КПК України, і не поновлення їх в порядку визначеному ч. 1 ст. 117 КПК України відомості є такими, що внесені до реєстру з порушенням процесуального порядку, та як наслідок всі докази, які будуть зібрані в такому кримінальному провадженні будуть такими, що отримані з порушенням порядку, визначеного в КПК України, тобто повинні бути визнані недопустимими. Відтак, зазначає захисник, всі докази у кримінальному провадженні, отримано поза межами досудового розслідування. Захисник зазначає у поданому клопотанні, що досудове розслідування здійснювалось не уповноваженою особою - слідчим ОСОБА_19 , оскільки доручення слідчому на проведення досудового розслідування від 13.09.2019 р., подане прокурором до суду, на переконання захисника, не наділяє слідчого повноваженнями на здійснення досудового розслідування. Відтак, на думку захисника, всі докази, зібрані слідчим ОСОБА_19 , у цьому кримінальному провадженні є недопустимими. Захисник зазначає, що нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснено не уповноваженим прокурором. Зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не погоджено прокурором всупереч вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме, як слідує зі змісту клопотання, під час ознайомлення із повідомленням про підозру, поданим прокурором до матеріалів провадження, стороною захисту вставлено факт підробки підпису від імені прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_27 в графі «Погоджено» у повідомленні про підозру ОСОБА_6 . За таких обставин, враховуючи, що слідчий здійснив відкриття матеріалів досудового розслідування без повноважень на такі дії, прокурор та слідчий не мали повноважень , тому відкриття матеріалів кримінального провадження було здійснено всупереч вимогам ст. 290 КПК України, що прирівнюється до того, що матеріали не були відкриті стороні захисту та такі матеріали не можуть бути допущені судом, як докази, та обвинувальний акт було скеровано до суду не уповноваженою особо. Також, як зазначає захисник, слідчим ОСОБА_19 у службовому кабінеті № 5 по вул. М. Донця, 18-в в місті Києві складено та вручено ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час проведення вказаних процесуальних дій прокурор, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування, присутнім не був. Під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 слідчий ОСОБА_19 роздрукував повідомлення про підозру ОСОБА_6 , поставив свій підпис, вийшов з кабінету та через декілька хвилин повернувся з вже підписаним повідомленням про підозру прокурором. На запитання сторони захисту, чи буде присутній прокурор при повідомленні про підозру та врученні обвинувального акту ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_19 повідомив, що прокурора немає на роботі та під час проведення вказаних процесуальних дій прокурора не буде. Після отримання ОСОБА_6 повідомлення про підозру та обвинувального акту, шляхом порівняння у вказаних документах підпису від імені прокурора встановлено очевидну візуальну невідповідність підпису від імені прокурора у повідомленні про підозру та в обвинувальному акті. За таких обставин, існують обґрунтовані підстави вважати, що слідчим ОСОБА_19 вчинено підроблення офіційного документу, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні. 24.05.2021 стороною захисту отримано Висновок спеціаліста ТОВ «Судова незалежна експертиза України» № ED-1726-7-1779.21 від 20.05.2021 року почеркознавчого дослідження, згідно якого встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 в повідомленні про підозру від 29.11.2019 р. та в обвинувальному акті від 29.09.2019 виконані різними особами. Тому, на думку захисника, є обґрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_28 не був повідомлений про підозру у цьому кримінальному провадженні у встановленому законом порядку, та не набув статусу підозрюваного, що унеможливлює набуття останнім статусу обвинуваченого та винесення щодо нього обвинувального вироку суду. Зі змісту клопотання слідує, що прокурором надано суду для дослідження у якості доказу у кримінальному провадженні CD-R диск, що містить відеофайл, який відображає запис подій 29.08.2019 за обставинами ДТП, який, на переконання захисника, є недопустимим доказом, оскільки в порушення вимог ст. 290 КПК України сказаний диск не надавався стороні захисту для ознайомлення. Суду не подано відомості про те, ким було витребувано вказаний відеозапис, у кого, на підставі яких документів, тобто прокурором не подано доказів, на підтвердження джерела походження даного диску. Через відсутність, на думку сторони захисту, повноважень у слідчого ОСОБА_19 , недопустимим доказом є також протокол від 17.11.2019 р. огляду відеозапису, висновок експерта від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871. Зазначив про невідповідність протоколу огляду місця ДТП вимогам КПК України, про що вже було зазначено у раніше поданому клопотанні /т. 1 а. с. 125-126, 129-130, т. 2 а. с. 2-4/. Стосовно недопустимості у якості доказу висновку експерта від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871 захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо способу та порядку отримання слідчим як доказу CD-R диску, що містить відеофайл, який відображає запис подій ДТП, який було подано на дослідження судовому експерту. Крім того, експерт у вихідних даних посилається на показання свідка ОСОБА_11 , якого було допитано не уповноваженою особою, оскільки слідчий, як зазначав раніше захисник, діяв без повноважень. Має місце невідповідність вихідних даних для експертизи фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься відомостей про те, що пішохід подолав 9 м. по пішохідному переходу, про що зазначив слідчий у постанові про призначення експертизи та відобразив експерт у своєму висновку судової автотехнічної експертизи. Захисник зазначив, що при вирішенні питання щодо справності технічного стану автомобіля експертом прийнято вихідні дані з протоколу огляду місця події, відповідно до якого технічний стан автомобіля визначено слідчим як справний, хоча для з`ясування справності автомобіля потрібні спеціальні знання, однак інженерно-транспортна експертиза у кримінальному провадженні не проводилась.

Надаючи правову оцінку доводам захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , викладеним у клопотаннях про визнання доказів недопустимими, та відхиляючи ці доводи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно із ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

При цьому, підставою для визнання доказів недопустимими є не будь-яке порушення процесуального закону, а порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Так, у суду відсутні сумніви з приводу наявності повноважень у слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_19 на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 р., оскільки суду подано доручення Начальника відділення СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_18 , з якого вбачається, що відповідно до вимог ст. 39 КПК України саме слідчому ОСОБА_19 було доручено розпочати досудове розслідування за рапортом інспектора УПП про те, що 29.08.2019 приблизно о 21 год. 33 хв. за адресою м. Київ, вул. Липківського, 8 автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 здійнив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛ № 17 /т. 1 а. с. 43/.

Зауваження захисників обвинуваченого щодо необхідності винесення постанови про визначення слідчого, а не на підставі доручення як у даному кримінальному провадженні, суд вважає неприйнятними, оскільки положеннями частини 3 статті 110 КПК України визначено, що постанова виноситься слідчим або прокурором лише у випадках, передбачених цим Кодексом, або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

При цьому аналіз положень кримінального процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що визначення слідчого чи прокурора не є тим випадком, для якого Кодекс вимагає винесення постанови.

Водночас відомості про те, який слідчий веде досудове розслідування і які прокурори здійснюють процесуальне керівництво, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з якого наявний у матеріалах кримінального провадження, та в якому відображено, ПІБ слідчого, який здійснює досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, - ОСОБА_19 та ОСОБА_10 , ОСОБА_29 відповідно /т. 1 а. с. 44/.

Відсутність постанови про визначення слідчого у кримінальному провадженні за умови наявності доручення начальника відділення СВ на проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_19 , не змінює змісту даного доручення, який узгоджується із відомостями, зафіксованими у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що не суперечить ст. ст. 3, 38, 39 КПК України, та вказує на відсутність істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, в матеріалах провадження наявне доручення керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування слідчому, що не суперечать вимогам ст. ст. 39, 214 КПК України, та не свідчить про незаконність визначення слідчого у вказаному кримінальному провадженні.

А тому твердження захисників обвинуваченого про те, що всі процесуальні рішення у формі постанов, які прийняті слідчим у вказаному кримінальному провадженні, винесені не уповноваженою особою, що таким чином обумовлює недопустимість доказів у справі, позбавлені правових підстав.

У зв`язку із чим, позбавлені правових підстав і твердження сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно недопустимості як доказів протоколів слідчих та процесуальних дій, клопотань та запитів, складених слідчим ОСОБА_19 у даному кримінальному провадженні.

Тому, у суду не має достатніх підстав вважати, що досудове розслідування здійснено не уповноваженими на те органами та особами, що вказувало б на істотність порушення прав людини і основоположних свобод, та мало б наслідком визнання отриманих доказів недопустимими, як того вимагали захисники.

Наданий до суду протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2019 р. відповідає вимогам ст. ст. 104, 105 КПК України, а сама слідча дія проведена у відповідності до приписів ст. ст. 223, 237 КПК України.

Суд зауважує, що підстав для визнання протоколу огляду місця події від 29.08.2019 р., недопустимим доказом з наведених захисниками мотивів, немає, оскільки слідчий мав право на проведення вказаної процесуальної дії до внесення відомостей про злочин в ЄРДР, що відповідає положенням частини 3 статті 214 КПК України, згідно з якими огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

При огляді місця ДТП слідчим були дотримані вимоги статті 237 КПК України, а внесення відомостей про кримінальне правопорушення, скоєне 29.08.2019, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2019, тобто після проведення огляду місця події, жодним чином не вплинуло на законність проведення даної та подальших слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, й вказане жодним чином не досягає того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї та подальших слідчих дій, проведених у даному кримінальному провадженні після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Неподання до суду фотографій, зроблених на фотоапарат Nikon, про що мається посилання у протоколі, не може свідчити про неповноту чи некоректність відомостей, викладених слідчим у тексті протоколу, з яким були ознайомлені учасники процесуальної дії.

У зв`язку з чим, доводи захисників обвинуваченого про визнання похідних від протоколу огляду місця події доказів недопустимими та застосування доктрини «плодів отруєного дерева», не грунтуються на законі.

Стосовно доводів сторони захисту обвинуваченого про недопустимість як доказу висновку судової автотехнічної експертизи від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871, із посиланням на дані із протоколу огляду місця ДТП від 29.08.2019 р. стосовно замірів проїзної частини та відстані, яку подолав пішохід, швидкості руху транспортного засобу, які, на переконання сторони захисту були зазначені некоректно серед вихідних даних постанови слідчого при призначенні судової експертизи, та мали негативний вплив на правильність висновків експерта, то суд вважає ці доводи неспроможними, з огляду на наступне.

Як повідомив суду під час свого допиту судовий експерт ОСОБА_25 , який проводив судову експертизу та виготовляв висновок експерта від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871, для того, щоб надати відповіді на поставлені слідчим питання, експерт серед матеріалів провадження переглядав відеозапис з місця ДТП. Зазначив, що на повноту дослідження впливав саме момент виникнення небезпеки для руху водія, яким був момент ступлення на пішохідний перехід пішохода. З цього моменту водій ОСОБА_6 , виявивши для себе небезпеку для руху, якою для водія був пішохід, повинен був зменшити швидкість автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, не змінюючи при цьому напрямку руху. Тобто, як пояснив експерт, водій повинен був їхати прямо, не змінюючи напрямку руху, та саме тоді пішохід встигнув би перебігти проїзну частину по пішохідному переходу, та відповідно - водієві вдалось би уникнути ДТП. При цьому, як вказав експерт, дистанція, яку подолав пішохід, до моменту зіткнення, ширина проїзної частини, швидкість, з якою рухався транспортний засіб, не вплинули на загальні висновки судового експерта про допущене водієм ОСОБА_6 порушення п. 12.3. ПДР України, яке перебуває у прямому причинному зв`язку із подією ДТП. Експерт зазначив, що відомостей про те, що даний автомобіль є технічно несправним не було у вихідних даних при проведенні експертного дослідження.

Як вбачається із висновку судового експерта, експерт ОСОБА_25 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст. 384, 385 КК України, має стаж експертної роботи з 2007 року, та кваліфікацію судового експерта за експертними спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП», 10.2. «Дослідження технічного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» /т. 1 а. с. 84-91/.

Стосовно доводів сторони захисту про відсутність даних про джерело походження диску із відеозаписом події ДТП, який у своєму експертному дослідженні використовував судовий експерт ОСОБА_25 /т. 1 а. с. 64/, то суд вказує на те, що відповідно до приписів ст. 93 КПК України передбачено право сторони обвинувачення на збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок; проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В матеріалах кримінального провадження мається запит за підписом слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 на адресу старшого інженера сектору зв`язку Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 13.09.2019, відповідно до якого у зв`язку із службовою необхідністю, що виникла при розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, керуючись ст. ст. 91-93 КПК України, слідчий просить надати відеозапис з камери відеоспостереження в рамках програми «Безпечне місто», якими оглядається перехрестя пр. Повітрофлотського та вул. І. Огієнка за 29.08.2019 за період часу близько 21:20 год. до 21:40 год., та згідно із відповіддю за підписом старшого інженера сектору зв`язку Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 на запит направлено СD диск «Verbanim», на якому міститься 1 відеофайл із надписом «10.9.28.14_Липківського_облачное хранилище_С1961R0P1863_20-30-00_21-00-59_0», на якому міститься відеозапис з дорожньо-транспортною пригодою за 29.08.2019 на перехресті пр. Повітрофлотський з вул. І. Огієнко у м. Києві, який було оглянуто слідчим відповідно до змісту протоколу перегляду відеозапису /т. 2 а. с. 63, т. 2 а. с. 64, т. 1 а. с. 64 -66/.

Враховуючи, що витребування такої документації слідчим узгоджується з положеннями ст. ст. 91-93 КПК України, то підстав вважати, що вказані документи, включаючи відеозапис, отримані не у визначений законом порядок, відсутні.

Крім того, захисники у поданих клопотаннях стверджували про недопустимість як доказу винуватості обвинуваченого висновку експерта №042-2303-2019 від 22.11.2019 за наслідками проведення судово-медичної експертизи з тих підстав, що експерт у висновку експерта № 042-2303-2019 від 22.11.2019 посилається на фотокопії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1674 від 29.08.2019 з Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києві на ім`я ОСОБА_12 , 20 років, медичної карти стаціонарного хворого № 2701/1030 Київської міської лікарні № 17 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , CD-диск з даними про спіральну ком`ютерну томографію, однак, в матеріалах кримінального провадженні відсутні відомості щодо способу та порядку отримання слідчим як доказів вказаних документів. Також, в усних поясненнях під час дослідження даного доказу в судовому засіданні, захисник зазначив, що ухвала про доручення проведення судово-медичної експертизи була винесена слідчим суддею вже після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінально процесуального законодавства», яким ст. 244 КПК України була викладена в новій редакції, що вказує про очевидну недопустимість даного доказу.

Оцінюючи дані доводи сторони захисту суд звертає увагу на наступне.

Як вже зазначав суд, положеннями ст. 93 КПК України передбачено право сторони обвинувачення на збирання доказів, в тому числі шляхом їх витребування.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, окрім іншого і щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

З матеріалів провадження слідує, що слідчий 16.10.2019 р. звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням про проведення судово-медичної експертизи, та на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2019 р. по справі № 760/28681/19 клопотання слідчого було задоволено, доручено експерту Київського міського бюро судово-медичної експертизи провести судово-медичну експертизу у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /т. 1 а. с. 69-71/.

Редакцією ст. 244 КПК України, діючою станом на 16.10.2019 р., тобто на момент звернення слідчого до слідчого судді із клопотанням про проведення судово-медичної експертизи, було передбачено розгляд слідчим суддею клопотання про проведення експертизи, ініційованого будь-якою сторонами кримінального провадження, в тому числі стороною обвинувачення/слідчим.

Редакцією ст. 244 КПК України, діючою станом на 18.10.2019 р., тобто на момент постановлення слідчим суддею ухвали про доручення проведення судово-медичної експертизи, було передбачено розгляд слідчим суддею клопотання про проведення експертизи, ініційованого стороною захисту.

А саме, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», який набрав чинності 17.10.2019 р., ст. 244 КПК України була викладена в новій редакції, яка вже не передбачала процедури звернення слідчого до слідчого судді із клопотанням про призначення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Питання допустимості як доказу висновку судово-медичної експертизи №042-2303-2019 від 22.11.2019, проведення якої відбувалось на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2019 р., оцінюється судом під призмою завдань та основних засад кримінального провадження, із врахуванням сутності інституту слідчого судді.

Так, ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Таким чином, інститут слідчого судді було запроваджено в Україні з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні - як додатковий запобіжник від порушення прав та свобод учасників процесу.

Таким чином, розгляд слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого під час дії ст. 244 КПК України у попередній редакції, та подальше постановлення слідчим суддею відповідної ухвали за наслідками розгляду клопотання слідчого вже під час дії ст. 244 КПК України у новій редакції, не свідчить про очевидну недопустимість отриманого в подальшому доказу - висновку судово-медичної експертизи, оскільки в даній ситуації порушення фундаментальних прав та свобод обвинуваченого під час постановлення слідчим суддею відповідної ухвали, а саме ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 18.10.2019 про проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, не відбулось.

Так само, не відбулось протиправного і необґрунтованого обмеження конституційних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку із постановленням слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва ухвали від 18.10.2019 р. по справі № 760/28681/19.

Доказів протилежного стороною захисту до суду не подано.

При цьому, суд звертає увагу учасників кримінального провадження на те, що у системі юридичних гарантій захисту прав особи на досудових стадіях кримінального процесу повноваження суду набувають особливого значення, оскільки вони утворюють самостійну функцію судової влади, спрямовану виключно на захист конституційних прав і свобод особи. Слідчий суддя здійснює діяльність, спрямовану на забезпечення недопущення протиправного і необґрунтованого обмеження конституційних прав і свобод особи на досудових стадіях кримінального провадження шляхом превенцію та захисту прав і свобод особи, тобто на їх відновлення у випадку порушення. Слідчий суддя сприяє розширенню змагальних засад на стадії досудового розслідування, що позитивно позначається, як на якості процесуальних документів органів досудового розслідування, так і на рівні правової захищеності особи, яка бере участь у кримінальному процесі.

Зі змісту висновку експерта № 042-2303-2019 від 22.11.2019 р. слідує, що для проведення експертизи надані завірена належним чином фотокопія карти виїзду швидкої медичної допомоги № 1674 від 29.08.2019 з Центру екстренної швидкої медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва на ім`я ОСОБА_12 , 20 років, медична карта стаціонарного хворого № 2701/1030 Київської міської клінічної лікарні № 17 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , CD-диск /т. 1 а. с. 75/.

Як вбачається з матеріалів провадження, витребування такої документації слідчим як від медичних установ, так і від потерпілого узгоджується з положеннями ст. ст. 91-93 КПК України, тому підстав вважати, що вказані медичні документи отримані не у визначений законом порядок відсутні.

Стосовно тверджень сторони захисту про те, що процесуальний прокурор ОСОБА_10 не погоджувала та відповідно не підписувала письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із чим ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного та статусу обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Судом встановлено, що 29.11.2019 р. старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_19 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 у місті Києві ОСОБА_10 /т. 1 а. с. 95-98/.

Як повідомила в судовому засіданні процесуальний прокурор ОСОБА_4 (попереднє прізвище - ОСОБА_4 ), в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 р. слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, якому доручено здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_19 проведено ряд слідчих (розшукових) дій, отримано висновки судово-медичної та авто технічної експертизи, досліджено обставини кримінального провадження, та підготовлено проект повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, який направлено до Київської місцевої прокуратури № 9. В подальшому, прокурором з групи прокурорів, ОСОБА_10 (нині - ОСОБА_10 ) за наслідками вивчення матеріалів та обставин кримінального провадження вказане повідомлення про підозру погоджено та підписано особисто прокурором. Прокурор зазначила, що відповідно до матеріалів, які в подальшому долучено у ході судового розгляду до матеріалів судової справи, ОСОБА_6 29.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказане повідомлення складено слідчим ОСОБА_19 та погоджено прокурором ОСОБА_10 . Повідомлення про підозру, подані стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження, яке перебуває на стадії судового розгляду, за змістом та формою відповідають повідомленню про підозру, поданому стороною захисту до суду для порівняння. Зазначила, що прокурором ОСОБА_10 було погоджено обвинувальний акт, який перебуває на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва шляхом проставлення підпису.

Як зазначив під час судового розгляду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , передані до суду обвинувальний акт та повідомлення про підозру мають ознаки підробки. Адвокатом ОСОБА_7 подано до Державного бюро розслідувань заяву про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом підробки офіційного документу - повідомлення про підозру ОСОБА_6 та Обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, із посиланням на висновок спеціаліста № ED-1726-7-1779.21 від 20.05.2021 р. /т. 2 а. с. 93-99/. На даний час провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 31.01.2020 за вказаним вище фактом, відомості про те, що якійсь особі повідомлено про підозру суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Тобто, із врахуванням вищевикладеного, та пояснень сторін кримінального провадження, наданих ними в судовому засіданні, зокрема - процесуального прокурора ОСОБА_4 , що нею особисто були погоджені та підписані повідомлення про підозру та обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 , який скеровано та наразі перебуває на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва, суд приходить до висновку, що прийняття судом процесуальних рішень, спрямованих на доведення або спростування факту вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із підробкою обвинувального акту та повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, виходить за межі судового розгляду у кримінальному провадженні № 0009230 від 13.09.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Натомість - є предметом доказування у кримінальному провадженні № 0000273 від 31.01.2020.

У зв`язку із чим, судом на підставі ухвали від 25.11.2022 р. було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про призначення криміналістичної почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту стосовно невиконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України та невідкриття стороні захисту доказів, здобутих стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, які були подані прокурором до суду, спростовуються дослідженим у судовому засіданні протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 29.11.2019 р., згідно з яким обвинуваченому ОСОБА_6 були надані для ознайомлення матеріали кримінального провадження у повному обсязі, зауважень, заяв та клопотань ОСОБА_6 не мав/т. 2 а. с. 66-67, т. 1 а. с. 156-159/.

При цьому, власноручно зроблений допис обвинуваченого у протоколі, а так само самостійно складений захисником обвинуваченого список матеріалів, із якими захисник ознайомився, та в якому відсутній підтверджуючий підпис слідчого про ненадання стороні захисту повного переліку матеріалів кримінального провадження, не свідчать про невиконання чи неналежне виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України.

За змістом ч. 4 ст. 290 КПК України надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Надаючи пояснення з приводу цих доводів сторони захисту, прокурор ОСОБА_4 зазначила, що стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України були надані усі зібрані під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні докази, включаючи диск запису події ДТП, з яким сторона захисту мала можливість ознайомитись та ознайомилась.

Таким чином, суду не подані достатні та достовірні докази, на підтвердження обставин невиконання або неналежного виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України, у зв`язку із чим суд не знаходить обґрунтованих підстав для визнання недопустимими доказів, поданих стороною обвинувачення до суду та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний вищезазначений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Тобто, безпосередньо дослідивши подані суду докази, які сторона захисту просила визнати недопустимими, суд дійшов до висновку про те, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зібрані у встановленому законом порядку, не протирічать один одному та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Зазначені висновки суду підтверджується показаннями потерпілого, свідків, судового експерта, які є чіткими, логічними, послідовними, а також сукупністю письмових доказів, висновків експертів, дослідженим відеозаписом, які є безспірними та такими, що доповнюють один одного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується наступним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до необережних тяжких злочинів; обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше; має постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; суд також враховує тяжкість наслідків, які настали для потерпілого внаслідок ДТП у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Також, у якості характеризуючих особу обвинуваченого обставин суд враховує факти неодноразового притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за допущені порушення вимог ПДР України: 23.01.2011 за ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР; 05.06.2011 за ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР; 10.02.2012 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР; 18.11.2016 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів; 19.12.2016 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями правил проїзду перехресть; 29.04.2017 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших ПДР; 24.05.2018 за ст. 124 КУпАП, порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів; 30.08.2019 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів /т. 1 а. с. 99-100/,

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутністю обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та які його обтяжують, позиції потерпілого ОСОБА_11 , який зазначив про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого, водночас із врахуванням негативних наслідків, які настали внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді заподіяння потерпілому ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого та щирого жалю з приводу події ДТП, до якої причетний обвинувачений, та поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 після ДТП, адже, як встановлено судом, обвинувачений тільки один раз провідував потерпілого в лікарні, після чого його станом здоров`я не цікавився, участі у лікування не приймав, у зв`язку із чим суд доходить до висновку про неможливість досягнення мети покарання та виправлення засудженого без призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

У п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання обумовлена тяжкістю вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та необхідністю досягнення мети покарання у виді запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 положень ст.75,76 КК України, оскільки його звільнення від відбування покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості та не забезпечить мету покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортних засобів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, та, реалізуючи принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, яке відповідає вимогам закону та фактично встановленим обставинам кримінального провадження.

Що стосується позиції потерпілого стосовно призначення покарання та відсутністю з боку потерпілого претензій до обвинуваченого, то у справах цієї категорії ця позиція не є обов`язковою для суду, однак вона враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними пріоритету.

Указане відповідає правовій позиції ККС Верховного Суду, яку сформовано у постанові від 21.08.2019 року у справі № 682/956/17.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні становлять 3 367,00 грн.:

-1570, 10 грн. витрати на проведення експертизи, висновок експерта від 27.11.2019 р. за № 12-1/2871 /т. 1 а. с. 83/,

-1796, 90 грн. витрати на проведення експертизи, висновок експерта від 22.11.2019 р. за № 042-2303-2019 /т. 1 а. с. 79/, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 337, 349, 368, 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави витрати на залучення експертів у сумі 3 367, 00 грн.

Вирішити долю речових доказів:

-CD-R диск, упакований в паперовий конверт білого кольору, що містить відео файл «БМВ», д.н.з. НОМЕР_3 , який відображає запис подій 29.08.2019 близько 21 год. 33 хв. за адресою м. Київ, вул. М.В. Липківського, 8, яким зафіксовано механізм наїзду автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_12 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання;

-Транспортний засіб BMW X5», д.н.з. НОМЕР_4 , - залишити власникові.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1