Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

3 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001914 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора і захисника ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.08.2024 ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України - 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення воліна строк 7 років.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024 і за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. За ч.4 ст.186 КК України просить пом`якшити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, призначивши його нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. На думку захисника, суд формально послався на ст.65 КК України і не врахував всі обставини, які пом`якшують покарання. Суд врахував щире каяття, проте не взяв до уваги активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у тому, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду допомагав слідству, давав правдиві, щирі і детальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений показав, що викрав дві пляшки алкоголю, щоб продати і купити продукти матері, що свідчить про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин і також є обставиною, яка пом`якшує покарання. Ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави для застосування положень ст.69 КК України.

Крім того, 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024. Згідно з новою редакцією ст.51 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні 23 червня 2024 року крадіжки в магазині "ВОХ Маркет" ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД" на загальну суму 2 217 грн 12 коп. Оскільки з огляду на положення Податкового кодексу України станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 514 грн, вартість майна, за викрадення якого настає кримінальна відповідальність, - 3 028 грн. А тому захисник, посилаючись на ст.5 КК України, якою визначено правило зворотної дії закону про кримінальну відповідальність, вказує на відсутність у цих діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень скасувати і закрити кримінальне провадження в частині вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор наводить доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу і просила її задовольнити; доводи обвинуваченого, на підтримку позиції захисника, а також прокурора - щодо закриття кримінального провадження; доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора і частково - апеляційну скаргу стосовно скасування вироку і закриття провадження за ч.4 ст.185 КК України; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що їх належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку та грабіж за наступних обставин.

23 червня 2024 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в торгівельному залі магазину "ВОХ Маркет" ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД", розташованого за адресою: м. Київ, просп. Любомира Гузара, 11, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення майна, що належало ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД", впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, і взяв з полиць 12 пачок кави, а саме: 1 пачку "Ambassador Premium мелена" масою 225 г, 4 пачки "Tchibo Gold Selection мелена" масою 250 г, 3 пачки "Tchibo Family мелена" масою 250 г, 4 пачки "Tchibo Exclusive мелена" масою 250 г. Після цього ОСОБА_7 , утримуючи товар при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД" майнової шкоди на загальну суму 2 217 грн 12 коп.

Крім того, 26 червня 2024 року близько 15 години 06 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в торгівельному залі магазину "ВОХ Маркет" ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД", розташованого за адресою: м. Київ, просп. Любомира Гузара, 11, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи умисел на повторне відкрите викрадення майна, що належало ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД", взяв з полиці 2 пляшки алкогольних напоїв, а саме: ром "Capitan Morgan Cold" об`ємом 0,7 л і ром "Intercontinental Spiced" об`ємом 0,7 л. Після цього ОСОБА_7 , утримуючи при собі відкрито викрадений товар, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядившись на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД" майнової шкоди на загальну суму 915 грн 52 коп.

Судове провадження в суді першої інстанції здійснювалося в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і встановлені фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; та за ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення ("Дрібне викрадення чужого майна" - дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати) викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У відповідності з п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня - 3 028 гривень.

Отже, з урахуванням змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановлений у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2024 році, настає у разі, якщо його вартість становить 3 028 гривень і більше (3 028 : 100 х 50 = 1 514 грн (50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи) х 2 = 3 028 грн).

У той же час, до набрання чинності Законом України № 3886-IX викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що у 2024 році дорівнювало 302 гривням 80 копійкам (3 028 : 100 х 50 х 0,2 = 302,8 грн).

Згідно з п.41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну дію в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Як вбачається з вироку, загальна вартість належного ТОВ "ЕКО Трейдінвест ЛТД" майна, крадіжку якого ОСОБА_7 вчинив 23 червня 2024 року, становила 2 217 гривень 12 копійок. Враховуючи те, що ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, колегія суддів погоджується з доводами в апеляційній скарзі прокурора та частково - з доводами в апеляційній скарзі захисника (яка просить закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення) про те, що вирок суду у цій частині підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України.

Апеляційна вимога прокурора, який просить вважати ОСОБА_7 засудженим за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, задоволена бути не може.

Дійсно, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024 ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Дії, за які обвинувачений визнаний винуватим вироком, який переглядається, він вчинив протягом іспитового строку.

Проте з долученої захисником ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04.12.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що за поданням Солом`янського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області ОСОБА_7 звільнений від покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з тим, що караність діяння усунена. Підставою для постановлення судом такої ухвали також слугувало набрання чинності Законом України № 3886-IX.

Враховуючи те, що покарання ОСОБА_7 було призначено і за сукупністю кримінальних правопорушень, за одне з яких провадження підлягає закриттю, не може бути призначене йому покарання і за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України, як слушно вказує прокурор, і він не може вважатись судимим вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024 за вчинення діяння, караність якого усунена.

Згідно з ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене раніше, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити, виключивши з нього відомості про судимість ОСОБА_7 за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2024 та рішення про призначення йому покарання на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків.

Призначене ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України покарання відповідає загальним засадам, визначеним ст.65 КК України, зокрема, ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особі винного. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд правильно визнав щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Доводи захисника, що суд безпідставно не врахував активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин обставинами, які пом`якшують покарання, не приймаються судом апеляційної інстанції.

Дані про активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю кримінального правопорушення в матеріалах кримінального провадження відсутні. В суді апеляційної інстанції, висловлюючи доводи щодо поданих апеляційних скарг, він повідомив, що тяжких особистих та сімейних обставин не було, і алкоголь він викрав заради розваги.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Дані про особу винного, який не працює, вчинює крадіжки, за які на даний час передбачена адміністративна відповідальність, та лише одна обставина, що пом`якшує покарання, не дають підстав вважати, що ступінь тяжкості кримінального правопорушення істотно знижено, і застосовувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України.

Саме покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, яке призначив суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

А тому апеляційна вимога захисника про пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання задоволена бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги заступника керівника Київської міської прокуратури і захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В порядку, передбаченому ст.404 КПК України, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку відомості про судимість ОСОБА_7 за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року.

Виключити з вироку рішення про призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3