Справа № 135/769/23
Провадження №11-кп/801/337/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000056 від 28.03.2023 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.12.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Мак Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 28.03.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, він 27.03.2023 приблизно о 21-00 год, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи можливість настання злочинних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, прикладаючи значну фізичну силу, цілеспрямовано наніс останньому ногами, взутими в черевики, та дерев`яним держаком лопати, який взяв у дворі будинку за місцем свого проживання, множинні удари в ділянку обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_11 , згідно висновку експерта №24 від 28.03.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми грудей: множинні синці в ділянках грудей з крововиливами в м`які тканини, множинні переломи ребер з ліва по підпахвинних лініях, з пошкодженнями плеври і тканини легенів зліва, з крововиливом в плевральну порожнину; важку закриту травму живота з пошкодженнями тканини селезінки, крововилив в черевну порожнину; важку відкриту черепно-мозкову травму з можливими забійними ранами, синцями-саднами м`яких тканин обличчя і волосяної частини голови; переломів лобної кістки зліва з переходом на основу черепа; закритий перелом обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків; множинні синці верхніх і нижніх кінцівок. Важкі закриті тупі травми грудей, живота, голови такого характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час заподіяння та знаходяться в безпорадному причинному зв`язку з настанням смерті.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вважаючи рішення суду першої інстанції щодо нього незаконним, обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок та ухвалити справедливе рішення. Вважає, що слідство у справі проведено необ`єктивно.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор у ньому ОСОБА_9 відмовився від своєї апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 403 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Матеріалами провадження підтверджено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено. Відповідно не встановлено й даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.

Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях учасників судового провадження та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів у викладених висновках суду перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, потерпілу, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, попри часткове визнання обвинуваченим вини, суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також на матеріали письмових документів, дослідженими під час судового розгляду.

Пояснення потерпілої та свідків надані з дотриманням вимог чинного КПК України, є послідовними, і повністю узгоджуються між собою та знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, зокрема, протоколом огляду місця події від 28.03.2023, висновком судово-медичної експертизи №24 від 28.04.2023, протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 з додатком DVD диском з відеозаписом слідчої дії, висновками експертів тощо.

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин, на думку колегії судів, вважати, що ОСОБА_7 незаконно засуджено за вчинені ним злочинні дії, підстав немає. Тому доводи обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначеного у вироку злочину. Так як вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження слідчими органами та судом обставин справи, немає підстав вважати, що у справі допущена суттєва неповнота розслідування або судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку в частині засудження ОСОБА_7 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу й на той факт, що судом першої інстанції у відповідності до вимог статті 10 КПК України було створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, сторони користувалися рівними правами і свободою в наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, обвинувачений був забезпечений захисником як на стадії досудового розслідування, так і протягом судового розгляду.

Отже, судовий розгляд у даному випадку проведено повно і об`єктивно, а висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені зібраними у ньому доказами, відтак доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Що ж стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав частково, в силу 89 КК України не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. За місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працює, на обліку як безробітний не перебуває, військовозобов`язаний, але на військову службу під час мобілізації не призивався, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. Тож, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, з чим повністю погоджується й колегія суддів та вважає, що у даному кримінальному провадженні не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_7 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.12.2024 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4