Справа № 201/4996/24
Провадження № 1-кп/201/421/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000609 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 приблизно о 09:00 годині, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме дверей тамбуру, які розташовані на четвертому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_7 та кв. N?13, що належить ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 15.04.2024 о 09:05 годині ОСОБА_3 , вийшла зі своєї квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , взявши з собою пластикову пляшку, в якій заходився нафтопродукт, який має вуглеводневий склад характерний для бензину-розчинника та направилась на 4-й поверх свого під?їзду, до кв. N? АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_7 , де із пластикової пляшки вилила нафтопродукт, який має вуглеводневий склад характерний для бензину-розчинника, на двері тамбура, власниками якого являються потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , після чого підпалила її запальничкою, яка знаходилась у ОСОБА_3 при собі, що спричинило пожежу дверей тамбура квартири N?13 та N?14, які належать потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що спричинило пошкодження вищевказаних дверей.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що пожежа дверей відбулась, намагаючись приховати знаряддя злочину, позбулася пластикової пляшки, в якій знаходився нафтопродукт, який має вуглеводневий склад характерний для бензину-розчинника, а саме викинула її на 2-му поверсі та покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала в повному обсязі та надала показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що вчинили цей злочин під впливом емоцій, у скоєному щиро кається.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винуватість обвинуваченої у вчинені злочину, форму вини, мотив і мету вчинення злочину;

3) вид і розмір шкоди, завданої злочином.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, обставини злочину, що описано вище, в тому числі і її посткримінальну поведінку, висновок досудової доповіді, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробовуванням.

В ході досудового слідства було визнано речовими доказами відбитки пальців, які слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

При ухваленні вироку суд згідно ч. 4 ст. 374 КПК України має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат, а згідно п. 13 ч. 1 ч. 3 ст. 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Наявні у кримінальному провадженні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/16267-Д від 17.04.2024 в розмірі 1983,20 гривень; судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-24/15590-ФХД від 23.04.2024 в розмірі 3029,12 гривень та судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/16261-ПТ від 29.04.2024 в розмірі 3786,40 гривень документально підтверджуються, тому суд вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази відбитки пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/16267-Д від 17.04.2024 в розмірі 1983,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів № СЕ-19/104-24/15590-ФХД від 23.04.2024 в розмірі 3029,12 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/16261-ПТ від 29.04.2024 в розмірі 3786,40 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1