УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 Справа №607/10417/24 Провадження №1-в/607/337/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши подання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність згідно з чинним законодавством відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , засудженої вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року за ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, з призначенням покарання на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,-

встановив:

Начальник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулась до суду із поданням про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Подання обґрунтовує тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За злочини чи правопорушення в частині адміністративного чи кримінального законодавства, сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні соціальної пільги, визначеної підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України для відповідного року, дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року, сума заподіяного засудженою збитку (шкоди) становить 1468,70 грн., що менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2024 році.

На підставі вищевикладеного, просить розглянути питання про приведення вищевказаного вироку у відповідність до діючого законодавства.

Представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та засуджена ОСОБА_5 щодо задоволення подання не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України та ч.4 ст.185 КК України та призначено їй покарання: за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, покладено обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028 грн. станом на 2024 рік.

Зі змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року, зокрема вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 1468,70 грн. Правопорушення вчинено 27 січня 2024 року.

У постанові ОП ККС ВС від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), зазначено, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння. Періодична зміна розміру НМ відповідним законодавством не тягне за собою декриміналізації тих діянь, які кваліфікувалися як кримінальні правопорушення виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення злочину.

Судом встановлено, що сума викраденого ОСОБА_5 майна становить 1468,70 грн., що не перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який розраховувався для визначення суми викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність станом на 2024 рік.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, засуджену ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного судом покарання за вироком суду від 18 червня 2024 року в частині засудження за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з подальшим звільненням від відбування вказаного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Також зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, тобто у незаконому заволодінні будь-яким способом паспортом. За вчинення вказаного злочину ОСОБА_5 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. При цьому, караність за вказані діяння не усунена Законом №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 слід вважати такою, що засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.74,78 КК України, ст. ст. 164, 166 КВК України ст.ст. 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність згідно з чинним законодавством задовільнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України - на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 такою, що засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року за ч.3 ст.357 КК України, без застосування ч. 1 ст.70 КК України, до покарання у виді штрафу в дохід держави Україна в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1