Справа 127/5472/25
Провадження 1-кс/127/2467/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000052 внесеного до ЄРДР 26.04.2023, про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гнівань Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000052 внесеного до ЄРДР 26.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді застави.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено), за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою систематичного отримання незаконного прибутку, всупереч Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ (зі змінами та доповненнями), а саме: без створення, реєстрації у встановленому законом порядку юридичної особи - резидента України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону, та за відсутності відповідних ліцензій, вирішили організувати та забезпечувати проведення азартних ігор в «Слоти» на гроші на території Вінницької області.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків направлених на систематичне скоєння злочинів у сфері господарської діяльності, у не встановлений досудовим розслідуванням час підшукали та орендували приміщення за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 39, офіс-підвал. пр. №215:№1-9.

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою облаштування за вказаною адресою грального залу, придбали та встановили відповідне обладнання, а саме комп`ютерну техніку для гри в «Слоти».

Також, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено) залучили ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з метою систематичного надання послуг «адміністратора», під час проведення азартних ігор під назвою «Слоти» за адресою розташування грального залу. Останнім були відомі злочинні наміри та дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо незаконної організації та проведення азартних ігор.

ОСОБА_4 будучи залученою у організованому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гральному закладі «адміністратором» виконувала функції, що полягали у проведенні інструктування гравців про умови азартної гри, наданні доступу до цих ігор шляхом прийняття від учасників (гравців) ставок, веденні гри та стеженні за дотриманням правил, видачі виграшів (у вигляді грошових коштів).

При цьому, ОСОБА_4 щодо залучених (запрошуваних) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відвідувачів гравців до участі в азартній грі «Слоти», вживала заходи щодо прикриття та конспірації задля не виявлення (не викриття) правоохоронними органами даного нелегального грального закладу.

Прибуток від організації та проведення грального закладу полягав в отриманні грошових коштів у вигляді готівкових розрахунків гравців. Після закінчення гри в «Слоти» «адміністратор» ОСОБА_4 особисто здійснювала розрахунок виграшу коштами, які були отримані за результатами незаконної діяльність грального закладу.

Також встановлено, що ігри в «Слоти» за вищевказаною адресою відбувались (проводились) на системній основі, щонайменше один раз на тиждень (залежно від наявності гравців), від яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримували незаконні прибутки, при цьому частину коштів надавали ОСОБА_4 для забезпечення функціонування грального залу, котра отримувала з них оплату в формі грошової виплати.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи залученою в організованому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гральному залі, не пізніше квітня 2024 року (точної дати не встановлено), діючи умисно, всупереч нормам Закон України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ (зі змінами та доповненнями), без створення, реєстрації у встановленому законом порядку юридичної особи - резидента України, яка на підставі отриманої ліцензії має право здійснювати зазначений у такій ліцензії вид діяльності з організації та проведення азартних ігор відповідно до вимог цього Закону, забезпечувала діяльність грального закладу в приміщені за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, буд. 39, офіс-підвал. пр. №215:№1-9, у якому на згаданому вище обладнанні, надавались різним особам доступ до азартної гри в «Слоти» на гроші, та проводили ці ігри на постійний (системній) основі, в тому числі із залученням в якості «адміністраторів» ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , яким було відомо про незаконну діяльність грального закладу, внаслідок чого отримували незаконні прибутки у вигляді грошових коштів.

Однак, зазначена вище незаконна діяльність 30.10.2024 припинена працівниками правоохоронних органів, а також цього ж дня проведено на підставі ухвал слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області обшуки за адресами розташування гральних залів, за наслідками яких зафіксовано обставини незаконного проведення азартної гри в «Слоти», а також вилучено відповідне гральне обладнання, яке використовувалось у вказаній грі.

На підставі здобутих доказів 18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 Кримінального кодексу України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколами проведення негласних (слідчих) розшукових дій;

- Протоколами пред`явлення для впізнання;

- Протоколами обшуку;

- Показаннями свідка;

- Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання штрафом від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки, а тому під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні тобто наявні ризики, передбачений п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із особливою тяжкістю кримінального правопорушення та необхідністю проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій, у тому числі з підозрюваним, остання має знаходитись в місці, відомому органу досудового розслідування, для оперативного проведення слідчих та процесуальних дій, а також для запобігання можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування чи суду та можливого вчинення незаконного впливу на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Також, ч. 4. ст. 182 КПК України визначено розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що пов`язаний із проведенням азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону які проводяться в мережі Інтернет, за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про наявність у нього фінансових можливостей, відсутність стійких соціальних зв`язків, а тому слід визначити заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, за обставин викладених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечила проти задоволення клопотання слідчого.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснила, що підозрювана ОСОБА_4 у вказаному кримінальному правопорушенні вину визнає у повному обсязі, а тому просила застосувати відносно останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 26.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

18.02.2025 в порядку ст. ст. 42, 276-279 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетною до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які їй інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слід зазначити, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. (ч. 1ст.182 КПК України).

Згідно ч. 5ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваної, її майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 400,00 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного.

Крім того, слід зазначити, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчим суддею не встановлено. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 розмірів прожитого мінімуму для працездатних, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 21 квітня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя