Справа № 202/3096/25
Провадження № 1-кс/202/2621/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 проарешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №4 000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглянуто без повідомлення підозрюваного, оскільки на переконання слідчого судді це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000018, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

03.04.2025 в рамках кримінального провадження №0000018, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Санкція статті ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачає покарання у вигляду позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на нерухоме майно встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 393, виданий 28.04.2023 належить гараж №1 за адресою: м. Дніпро, гаражний кооператив «Співдружність», (опис: гараж № НОМЕР_1 з підвалом загальною площею 179,3 кв.м, ганок з навісом).

Відповідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Згідно зі ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України санкція якого передбачає конфіскацію майна як вид покарання, з метою недопущення уникнення конфіскації майна шляхом його відчудження, слідчий суддя вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту, у зв`язку з чим дійшов до переконання, що в клопотання в цій частині обґрунтоване та підлягає задоволенню.

В той же час, зважаючи завдання арешту майна та пропорційність втручання у мирне володіння майном, слідчий суддя вважає доцільним накладення арешту на нерухоме майне із забороною права відчудження та розпорядження, без заборони права користування, що буде достатнім для мети його збереження для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, а саме на:

гараж за адресою: м. Дніпро, гаражний кооператив «Співдружність», гараж № НОМЕР_1 , (опис: гараж № НОМЕР_1 з підвалом загальною площею 179,3 кв.м, ганок з навісом, номер в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 101, який належить ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 393, виданий 28.04.2023 із забороною відчуження та розпорядження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом внесення відповідних відомостей державними реєстраторами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії із зміни, переходу, уступки права власності (здійснення будь яких реєстраційних дій), а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту; заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію або проведення електронних торгів (аукціону) щодо продажу права вимоги.

В задоволенні клопотання в частині заборони права користування гаражем за адресою: м. Дніпро, гаражний кооператив «Співдружність», гараж № НОМЕР_1 , (опис: гараж № НОМЕР_1 з підвалом загальною площею 179,3 кв.м, ганок з навісом відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1