Справа № 738/18/24
№ провадження 1-кп/738/14/2025
УХВАЛА

24 січня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002670, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2023 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, уродженця села Бігач Менського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4 ,
захисниківОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

встановив:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою

Цією ухвалою суд вирішує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, яке подано до суду 24 січня 2025 року.

У клопотанні прокурор послався на те, що ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду - продовжує існувати.

2.Виклад позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Захисники, обвинувачений заперечували щодо клопотання прокурора, обвинувачений подав письмові заперечення на клопотання прокурора, у яких просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

3.Встановлені судом обставини.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України перебуває на стадії судового розгляду і судовий розгляд 24 січня 2025 року не буде завершений.

У даному кримінальному проваджені до обвинуваченого ОСОБА_2 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали Менського районного суду Чернігівської області 26 листопада 2025 року, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 , закінчується о 17 годині 24 січня 2025 року.

24 січня 2025 року від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до вимог частини третьої статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У пункті 4 частини другої статті 183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування/судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Ризик, це завжди ймовірність настання того чи іншого факту, а тому твердження сторони захисту про те, що прокурор не навів конкретні нові обставин для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними, оскільки наведений прокурором ризик був встановлений як під час обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування так і під час продовження строку запобіжного заходу, і на даний час не зник та продовжує існувати. Будь-яких нових ризиків прокурор не навів, тому під час продовження строку запобіжного заходу має бути встановлено лише той факт, що раніше встановлений ризик не зменшився, не зник та продовжує існувати.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі.

На час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, не всі докази у кримінальному провадженні досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце обґрунтованість твердження сторони обвинувачення про існування ризику ухилення ОСОБА_2 від явки до суду та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 хоча й є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, однак одинокий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, враховуючи стадію судового розгляду та обставини, які ще не досліджені, тяжкість наслідків, що наступили в результаті кримінально карних дій, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Стороною захисту не наведено жодної обставини, з підтвердженням її відповідними доказами, яка б свідчила, що вказаний ризик зменшився за час перебування ОСОБА_2 під вартою, або зник. Не наведено нових обставин, які б вказували на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що обставини, передбачені частиною першою статті 194 КПК України прокурор довів, ризик переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 березня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 до 17 години 24 березня 2025 року.

Визначити 24 березня 2025 року датою закінчення строку дії ухвали в частині строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_2 .

Відкласти судове засідання на 24 лютого 2025 року о 14 годині у приміщенні Менського районного суду Чернігівської області (місто Мена, вулиця Сіверський шлях, 146).

Про дату, час і місце розгляду справи повідомити учасників судового розгляду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1