УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000589, внесеного до ЄРДР 06.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000589 до Вінницького міського суду 03.12.2024 скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

В подальшому, реалізуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів маючи на меті здійснити їх збут, шляхом прямого продажу, ОСОБА_5 незаконно зберігав згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP при собі з метою подальшого збуту.

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 27.09.2024 о 12:52, перебуваючи біля АЗС «ОККО» за адресою: вул. Привокзальна, 17, м. Вінниця, продав особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів в ході оперативної закупки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у паперовому згортку, за грошову винагороду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Згідно висновку експерта № СЕ 19/102-24/19652-НЗПРАП від 04.10.2024, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору, міститься психотропна речовина PVP.

PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

В досліджуваній речовині масою 0,3127 г, маса PVP становить 0,2495 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

В подальшому, реалізуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів маючи на меті здійснити їх збут, шляхом прямого продажу, ОСОБА_5 незаконно зберігав згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP та зберігав її при собі з метою подальшого збут.

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 17.10.2024 о 12:00, перебуваючи біля будинку за адресою: вул. Юрія Клена, 1, м. Вінниця, повторно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів в ході оперативної закупки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у паперовому згортку, за грошову винагороду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Згідно висновку експерта № СЕ 19/102-24/20710-НЗПРАП від 18.10.2024, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору, міститься психотропна речовина PVP.

PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

В досліджуваній речовині масою 0,3068 г, маса PVP становить 0,2383 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно.

В ході досудового розслідування, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2024 (справа № 127/34550/24) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави. Строк дії ухвали визначено до 15.12.2024.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000589 від 06.08.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_5 скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області 03.12.2024, однак підготовче судове засідання призначено за межами строку дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу. Враховуючи вказане, а також те, що ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились та не зникли, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 діб.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. У вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- продовження злочинної діяльності, оскільки раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, на шлях виправлення не стає;

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

- незаконний вплив на учасників провадження, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на учасників з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому прокурор просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу підтримав, оскільки заявлені ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання заперечував.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку підзахисного та просив застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані обвинуваченого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що 18.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з альтернативою внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.11.2024 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу ВМС ВО від 18.10.2024 без змін.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені прокурором до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні та у останнього відсутні соціально стримуючі фактори.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що обвинуваченому відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для обвинуваченого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Саме тому однією з цілей обрання та продовження запобіжного заходу є зведення до мінімуму можливостей ОСОБА_5 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав обвинуваченого.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вироком суду від 22.07.2024 ОСОБА_5 обрана міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років, однак останній на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам, які вказані прокурором та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000589 до Вінницького міського суду Вінницької області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, однак на момент розгляду клопотання підготовче засідання не призначено.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, характеризуючі дані обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора доцільно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з дня винесення ухвали суду, тобто з 12.12.2024 по 09.02.2025 включно.

Розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., визначеної ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2024 року (справа №127/34550/24) залишити без змін.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

?здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя