Справа № 740/712/25
Провадження № 1-кс/740/163/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, зареєстрованого 07.02.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

про примусове відібрання біологічних зразків,

УСТАНОВИВ:

До суду 18.02.2025 надійшло клопотання слідчої СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні, про дозвіл на примусове відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000130 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2025, близько 22 години 02 хвилин, ОСОБА_5 , прибув за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 107А, де перебував на території «Автомийка АРМАДО», де на той час також перебував потерпілий ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно підійшов до ОСОБА_6 , та усвідомлюючи, що знаходиться в публічному місці, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо, порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, виражаючи явну неповагу до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах потерпілого ОСОБА_6 та сторонньої особи, що на той момент перебувала поблизу, за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи нецензурну лайку, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , використовуючи при цьому предмет, що спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, завдав одного різаного удару ножем в область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаної рани ділянки лівої щоки з пошкодженням жувальних м`язів.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани ділянки лівої щоки з пошкодженням жувальних м`язів, грубо порушено громадський порядок, а саме: суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_6 , наданих йому Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

08.02.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» № 2391-IX від 09.07.2022 встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація: осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

08.02.2025 прокурором Ніжинської окружної прокуратури було винесено постанову про відібрання зразків для проведення експертизи у підозрюваного ОСОБА_5 .

Того ж дня ОСОБА_5 зазначив в протоколі відібрання зразків для проведення експертизи про те що не бажає надавати зразки букального епітелію.

У судове засідання слідча не з`явилась, в клопотанні просить розглянути справу без її участі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи у відсутність його і підозрюваного.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

08.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

08.02.2025 прокурором Ніжинської окружної прокуратури було винесено постанову про відібрання зразків для проведення експертизи у підозрюваного ОСОБА_5 .

08.02.2025 ОСОБА_5 відмовився надавати біологічні зразки букального епітелію.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами частини першої статті ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 - 166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно з ст. 241 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на його тілі, одязі, в якому він перебуває, слідів кримінального правопорушення та їх вилучення або виявлення особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком здійснення освідування лікарем. Дізнавач, слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, якщо це пов`язано з необхідністю оголювати особу, яка підлягає освідуванню. При освідуванні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або є небезпечними для її здоров`я. Застосування примусу допускається лише у межах, необхідних для досягнення мети освідування. За необхідності здійснюється фіксування наявності чи відсутності на тілі особи, яка підлягає освідуванню, одязі, в якому вона перебуває, слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет шляхом фотографування, відеозапису чи застосування інших технічних засобів. Зображення, демонстрація яких може розглядатися як образлива для освідуваної особи, зберігаються в опечатаному вигляді і можуть надаватися лише суду під час судового розгляду. Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, копія якого надається особі, освідування якої здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні, серед іншого, зазначаються: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження (п. 5, 6, 7 ч.2 ст. 160 КПК України).

За правилами ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Аналіз наведених вимог кримінального процесуального законодавства свідчить, що передумовою для звернення до слідчого судді із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного є постанова слідчого/прокурора про призначення у кримінальному провадженні відповідної експертизи. Водночас, слідчим у обґрунтування клопотання не надано доказів того, що у кримінальному провадженні призначено відповідну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також при вирішенні клопотання слідчим суддею враховується, що відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» в Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації.

Обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація: осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2023 № 978 затверджено Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини.

Пунктом 4 Порядку проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації встановлено, що відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України.

У пункті 5 указаного Порядку визначено, що у разі коли особу, якій повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, затримано або до неї застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб здійснюється під час прибуття таких осіб до ізолятора тимчасового тримання або слідчого ізолятора уповноваженими особами цих установ.

Отже, у кримінальному провадженні примусове відібрання зразків передбачене лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань саме кримінального провадження.

Вирішення ж питання про примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації, для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини, а не для досягнення завдань кримінального провадження, перебуває поза сферою кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Драган Петрович проти Сербії» від 14.04.2020, скарга №75229/10, відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, порушує ст.8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Клопотання слідчого про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 мотивовано виключно потребою проведення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення геномної інформації підозрюваного для формування електронного реєстру геномної інформації людини, і усупереч п. 5, 6 ч. 2 ст.160 КПК України у клопотанні не вказано значення біологічних зразків підозрюваного і його геномної інформації для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказу його геномної інформації у кримінальному провадженні.

Із урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що такий ступінь втручання у права, свободи та інтереси підозрюваного не виправдовує потреб досудового розслідування та фактично буде застосований із іншою метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження, а тому клопотання слідчого не грунтується на нормах КПК України і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.110, 163, 164, 241, 245, 376 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1