Справа № 489/1579/25
Провадження № 1-кп/489/665/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

про призначення судового розгляду

07 квітня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000058 від 13.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_6 ,

встановив:

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши про його відповідність вимогам КПК України.

Обвинувачений та потерпілий не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Миколаєва.

Підстав для закриття, зупинення кримінального провадження чи прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту належного останньому автомобіля «Hyundai H200 2.5», р.н. НОМЕР_1 , накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 15.01.2025, оскільки вказаний арешт позбавляє власника користуватися належним йому майном.

Представник власника майна клопотання підтримав.

Прокурор не заперечував проти скасування арешту майна в частині позбавлення права користуватися ним.

Обвинувачений та потерпілий не заперечували проти скасування арешту транспортного засобу.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання з додатками, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.01.2025 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000058 від 13.01.2025 накладений арешт на автомобіля «Hyundai H200 2.5», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , з метою його збереження як речового доказу для проведення відповідних експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому, прокурор в судовому засіданні підтвердив можливість зняття арешту із вказаного майна в частині позбавлення права користування ним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль в частині позбавлення права користування ним, та що на даний час не має потреби в зберіганні даного майна у сторони обвинувачення через завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду, що є підставою для скасування арешту майна в частині позбавлення права користуватися ним.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти належним йому майном.

Поряд з тим, оскільки судовий розгляд по вказаному кримінальному провадженню не закінчений та судом не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розгляду, автомобіль по теперішній час є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, суд доходить висновку про необхідність продовження існування арешту вищевказаного транспортного засобу в частині позбавлення права на його відчуження та розпорядження ним, що забезпечить реалізацію прав власника на користування майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

У свою чергу, скасування заборони користуватись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику ОСОБА_7 відповідно до ст. 169 КПК України.

Керуючись статтями 174, 314 - 316, 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000058 від 13.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10.00 годин 11.04.2025 в залі судового засідання Ленінського районного суду міста Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/16, 3 поверх (кабінет № 320).

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судовий розгляд прокурора, обвинуваченого, потерпілого.

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Арешт автомобіля марки «Hyundai H200 2.5», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.01.2025, скасувати - в частині позбавлення права користуватися вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.01.2025 заходи арешту в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем марки «Hyundai H200 2.5», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1