Справа № 590/1312/19
Провадження № 1-кп/590/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000163 від 13.07.2019 відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 3 ст.332 КК України клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про забезпечення стороні захисту здійснення перехресного допиту свідків сторони обвинувачення та щодо порушення вимог ст.352 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання захисником адвокатом ОСОБА_7 було заявлено вищевказане клопотання /а.с. 39-43, т.6/, яке обґрунтоване істотними порушеннями процесуальних норм на стадії досудового слідства з боку сторони обвинувачення. А саме сторона захисту посилається на те, що під час допиту, який здійснювався в порядку ст.255 КПК України, особи свідків іноземних мігрантів належним чином не були встановлені, а також, що під час їх допиту не було з`ясовано ознаки осіб, які в подальшому були ними впізнані, не встановлено місце перетину державного кордону та інше. 20.07.2018 сторона захисту була позбавлена можливості прийняти участь у допиті цих свідків та відповідно була позбавлена можливості здійснити перехресний їх допит. Такої можливості не було надано також і під час судового слухання справи у Ямпільському районному суді. Тому просить суд:

1.Викликати в судове засідання свідків сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та допитати їх у якості свідків;

2.Забезпечити стороні захисту здійснення перехресного допиту вказаних вище свідків;

3.У випадку неможливості допиту вказаних свідків у судовому засіданні та неможливості забезпечення стороні захисту здійснення їх перехресного допиту визнати недопустимими їх допит, здійсненний в порядку ст.255 КПК України 20.07.2018 аудіо запис допиту в якості свідків зазначених осіб, здійсненних в порядку ст.255 КПК України, та протоколів всіх інших процесуальних дій, які були здійсненні з їх участю недопустимими доказами.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_7 було підтримане дане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши клопотання захисника, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд може вважатися ефективним, тільки якщо клопотання чи зауваження сторін дійсно «заслухані», тобто належним чином розглянуті судом (див. рішення у справі «Кармель Суліба проти Мальти» (Carmel Saliba v. Malta), заява № 24221/13, пункт 65, від 29 листопада 2016 року, та згадані у ньому справи).

Так, при розгляді даного клопотання судом встановлено, що під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні, яке відбувалось 04.06.2021 при дослідженні письмових доказів було відтворено аудіо- записи допитів свідків, які були допитані слідчим суддею в порядку ст.255 КПК України /Журнал судового засідання, а.с. 247-250, т.2/, також ухвалою суду від 04.06.2021 в задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_13 про визнання недопустимими доказів, а саме протоколів допитів нелегальних мігрантів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , було відмовлено.

Судом було порушено питання щодо встановлення місцезнаходження свідків, про виклик яких в судове засідання для допиту адвокат ставить питання в клопотанні, на території України, де вони могли перебувати, з метою їхнього виклику в судове засідання. З цією метою зроблено запити до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС». З отриманої відповіді встановлено, що дані громадяни Народної Республіки Бангладеш були звільнені з Миколаївського ПТПІ в 2019 році по закінченню терміну тримання /а.с. 225 т.6/. Та зроблено запит до Державної прикордонної Служби України щодо перетинання державного кордону України у період з 2018 року по теперішній час стосовно громадян Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Надати запитувану інформацію не вдалося за можливе, в зв`язку з не зазначенням «Прізвище, ім`я особи» - іноземця латинськими літерами відповідно до громадянства запитуваних осіб /даною інформацією суд не володіє/, що унеможливлює проведення їх однозначної ідентифікації /лист №19-15197/18/24-Вих від 01.03.2024, а.с. 209, т.6/. Згідно листа ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» від 29.04.2024 після звільнення зазначених у запиті іноземців, на адресу Миколаївського ПТПІ будь-які документи по ідентифікації цих осіб не надходили. Інформація щодо написання латинськими літерами імен і прізвищ зазначених у запиті громадян Народної Республіки Бангладеш у Миколаївського ПТПІ відсутня. Інформація щодо їх місця знаходження у Миколаївського ПТПІ відсутня /т.7 а.с. 67/. Згідно листа НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 28.05.2024 за результатами розгляду повідомлено, що у зв`язку із широкомасштабним вторгненням рф на територію України, запитувану інформацію стосовно ідентифікації та написання латинськими літерами імен та прізвищ громадян Народної Республіки Бангладеш, які були затримані на дільниці НОМЕР_1 прикордонного загону у 2018 році, надати не представилося за можливе, у зв`язку із знищенням всієї документації, що перебувала в 5 прикордонному загоні /т.7 а.с. 80/.

З клопотанням надати судове доручення виконати слідчі (розшукові) дії щодо встановлення місцезнаходження свідків сторони до суду не звертались.

Прокурор на допиті в суді даних свідків не наполягає.

При розгляді даного клопотання суд виходить із міркувань забезпечення справедливого судового розгляду в цілому, дотримання принципів рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу» між сторонами, де кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною, а також права на захист.

При цьому суд враховує, що однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (п. 16 ч.1 ст. 7 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України допускається можливість суду обґрунтувати свої висновки показаннями свідка чи потерпілого, яких безпосередньо не допитував під час судового засідання, лише у разі коли вказані особи були допитані слідчим суддею в порядку передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України.

На переконання суду, сам факт неможливості виклику для допиту свідків під час розгляду в суді, не є істотним порушенням прав і свобод людини за змістом ст. 87 КПК України. Адже допит і здійснювався слідчим суддею в порядку передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України, виходячи із міркувань наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх подальший допит в суді. У цьому випадку, слідчий суддя реалізовував свої повноваження, надані йому процесуальним законом.

Відтак, покликання захисника на застосування позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к, як на обґрунтування своїх вимог, навпаки підтверджує вказані висновки суду.

Крім того, 04.06.2021 при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_7 про визнання недопустимими доказів, а саме протоколів допитів нелегальних мігрантів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наведеним аргументам сторони захисту, як на підставу визнання доказів не допустимими, судом була надана відповідна оцінка. В задоволенні клопотання сторони захисту було відмовлено.

Черговий раз наголошую, що заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник обвинуваченого, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Відповідно до ухвали ВС у справі № 711/2233/18 від 07 вересня 2021 року для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду. Безумовно, істотне порушення фундаментальних прав і свобод особи - отримання доказів внаслідок поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та на правову допомогу захисника тощо - не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику. Водночас, порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

За таких обставин, враховуючи неможливість викликати для допиту свідків під час розгляду в суді, а також те, що судом, на даній стадії судового розгляду, не встановлено очевидної недопустимості доказів, про виключення яких просить захисник, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання в цій частині також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89,358,369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про забезпечення стороні захисту здійснення перехресного допиту свідків сторони обвинувачення та щодо порушення вимог ст.352 КПК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок.

Суддя ОСОБА_1