Провадження № 1-кс/487/2033/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 29.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002086, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 29.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002086, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України (а саме те, що підозрювана може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, може продовжити ігнорувати Правила дорожнього руху України, що в результаті приведе до тяжких наслідків). Також, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачена може переховуватися від суду, може свідчити те, що у разі доведення її вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі. Також, наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана може впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змінити їх покази. Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З метою належного виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання нею встановлених судом процесуальних обов`язків, також у зв`язку із необхідністю запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в обранні вказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора частково та, з огляду на потребу підозрюваної відвідувати лікарів, застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною відлучатись з місця проживання в період доби з 21:00 годин до 06:00 години наступного дня.

Підозрювана у судовому засіданні просила застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002086 від 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За версією сторони обвинувачення 29.11.2024 близько 12:40 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf Variant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по крайній правій смузі руху по проспект Адмірала Сенявіна зі сторони вул. 49-ї Гвардійської Дивізії в напрямку вул. Паравозної в м. Херсон, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, порушуючи вимоги п.п. 2.3. б), 10.1., 10.4. та 10.6. Правил дорожнього руху України, здійснюючи розворот, навпроти зупинки громадського транспорту «проспект Адмірала Сенявіна», не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу при виконанні маневру розвороту попутному транспортному засобу, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «ALFA ROMEO 159 Sportwagon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по крайній лівій смузі руху по проспект Адмірала Сенявіна зі сторони вул. 49-ї Гвардійської Дивізії в напрямку вул. Паравозної в м. Херсон.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ALFA ROMEO 159 Sportwagon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 523-МС від 17.12.2024, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому тіла та остистого відростку шостого шийного хребця, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Також, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ALFA ROMEO 159 Sportwagon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 524-МС від 17.12.2024, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому дужки зліва п`ятого шийного хребця, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я; крововиливу в м`які тканини голови справа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , а саме: п. 2.3. б), згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1., згідно з яким, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4., згідно з яким, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; п. 10.6., згідно з яким, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, 26.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.11.2024, план-схемою, де зафіксовано розташування транспортного засобу та слідову інформацію на місці події; висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 523-МС від 17.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження; висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 524-МС від 17.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження; висновком експерта № 24-6568 судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого автомобіль Volkswagen Golf Variant, р.н. НОМЕР_1 , перебував у технічно справному стані; висновком експерта № 24-6569 судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого автомобіль ALFA ROMEO 159 Sportwagon, р.н. НОМЕР_2 , перебував у технічно справному стані; висновком експерта № 24-6570 судової транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого встановлено під яким кутом та якими частинами відбувся первинний контакт автомобіля Volkswagen Golf Variant, р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля ALFA ROMEO 159 Sportwagon, р.н. НОМЕР_2 , та встановлено як розташовувались, відносно меж проїзної частини дані автомобілі у момент первинного контактування; висновком експерта № 747-34-25 судової автотехнічної експертизі по дослідженню обставин і механізму ДТП, дії водія автомобіля Volkswagen Golf Variant, р.н. НОМЕР_1 , що не відповідали вимогам пунктів 10.1., 10.4. та 10.6. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 .

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 286 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, яке передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрювана з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих, свідків та інших підозрюваних. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих, свідків, оскільки не будучи обмеженою у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ризик. Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні не доведено.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого повинен бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрювану винуватою у кримінальному правопорушенні їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилась у 1997 році, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідність не встановлювалась, перебуває на 6 місяці вагітності. Також суддею враховуються міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 не заміжня, дітей не має. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким проживає з цивільним чоловіком. ОСОБА_5 має професійно-технічну освіту, офіційне джерело доходу відсутнє, неофіційно працює продавцем у магазині одягу, раніше не судима, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваній залишати житло в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати строком до 26.05.2025 року до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваній залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: міста Херсона Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо обставин ДТП, яка мала місце 29.11.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 26.05.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1