Справа № 710/469/25
Провадження № 1-кп/710/101/25
УХВАЛА

07.04.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000232 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

14.02.2025 слідчим суддею Звенигородського районного суду Черкаської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2025 включно.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 офіційно ніде не працював, не мав міцних соціальних зв`язків, зловживав спиртними напоями. При цьому, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, поведінка ОСОБА_4 та обставини його життєдіяльності, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної процесуальної поведінки з його боку під час здійснення кримінального провадження та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 14.04.2025. Передбачені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а саме переховування від суду у зв`язку із тяжкістю покарання , та впливу на свідків та потерпілу, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати і виправдовують подальше продовження строку дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам

У зв`язку з викладеним прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 2 місяці та не визначити розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав вказане клопотання, також просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення акту не вбачає.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме по собі обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою. Вважав, що достатнім буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів контролю.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпіла підтримала позицію прокурора.

Щодо призначення справи до розгляду обвинувачений, захисник та потерпіла не заперечували.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи в межах розгляду клопотання та призначення справи до розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею Звенигородського районного суду Черкаської області 14.02.2025 щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 14.04.2025.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даний час суд позбавлений можливості надати оцінку вагомості всіх наведених прокурором доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, який йому інкримінований, оскільки такі ще не досліджувались у судовому засіданні та така оцінка надається виключно у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у справі.

З урахуванням висновків, викладених у Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі «Москаленко проти України», у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків і потерпілого давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, суд критично оцінює доводи прокурора про те, що обвинувачений безумовно буде незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою змусити їх змінити покази. Разом із тим, ураховуючи, що судовий розгляд у справі не розпочався та вказані особи не були допитані у судовому засіданні, суд вважає, що ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, який існував під час досудового розслідування, на даний час суттєво знижений, хоча і не відсутній.

Ризик переховування від суду суд вважає доведеними, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із смертю потерпілого, який є тяжким, покарання за які передбачає у вигляді позбавлення волі до десяти років, при цьому суд приймає до уваги усталену практику Європейського Суду, відображену зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», відповідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, враховуючи особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків ( не одружений, утриманців не має) не працює.

Розглянувши питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, оцінивши доводи всіх учасників судового засідання, виходячи з необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та наведених прокурором, а також приймаючи до уваги ту обставину, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали зокрема підставою для обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню та вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на два місяці.

Стороною захисту не зазначено підстав для зміни обраного запобіжного заходу на інший вид, не зазначено доказів відносно суттєвої зміни обставин, які не були відомі при обранні запобіжного заходу або виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Відповідно до норм ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, тому у даному випадку суд, враховуючи положення наведеної норми процесуального права, не визначає розмір застави.

Справа підсудна Шполянському районному суду Черкаської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та зупинення кримінального провадження не встановлено.

Обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання за допомогою звуко та відеозаписувального технічного засобу.

На підставі наведеного, керуючись 176 - 178, 182, 183, 184, 186, 194, 196, 197, 314,315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці з утриманням у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» УДПтС України.

Строк дії ухвали до 07.06.2025 включно.

Кримінальне провадження № 0000232 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області на 16.04.2025 о 10.15 годині.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині призначення справи до розгляду оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.04.2025 о 09.45 год.

Суддя ОСОБА_1