Єдиний унікальний номер 722/2621/24
Номер провадження 1-в/722/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням, обґрунтовуючи яке вказував, що засуджений по місцю відбуття покарання характеризується позитивно, сумлінно відноситься до праці, виконує роботи з благоустрою установи, реалізував декілька програм диференційованого виховного впливу.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи що матеріали особової справи засудженого та надані адміністрацією установи відомості не доводять факт виробітку засудженим встановлених обсягів робіт в повному обсязі, що в свою чергу свідчить про несумлінне відношення його до праці. Окрім цього, відбуваючи покарання засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року за ст.194 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом складання покарань ОСОБА_4 приєднано частково у вигляді одного місяця позбавлення волі покарання невідбуте за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.04.2022 року та остаточно до відбуття визначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з 10.11.2023 року.

Відповідно до ст.70 ч.4 КК України зараховано ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.04.2022 року, а саме час перебування його під вартою у період з 29.07.2021 року по 10.11.2023 року.

Таким чином, кінець строку відбування покарання ОСОБА_4 29.08.2025 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув більше половини строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання, становить 7 місяців 1 день.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

З досліджених судом характеристик та довідок на засудженого встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 29.07.2021 року.

За час перебування в державній установі «Київський слідчий ізолятор» до

дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.

Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі

«Сокирянська виправна колонія (№67)» з 13.12.2022 року.

По прибуттю до установи і по квітень місяць 2023 року до будь-якої

оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався. З травня 2023 року і по серпень 2023 року працював в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничій

дільниці №1. Нарікань від виробничого персоналу не надходило. З травня 2024 року працевлаштований різноробочим філії ДП «Сокирянська ВК№67. Поставлені завдання та обсяги робіт виконує.

За час перебування в установі в одному випадку притягувався до

дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку.

14.10.2024 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумках роботи за ІІІ квартал 2024 року заохочений подякою.

Роботи з благоустрою установи та відділення виконує.

В липні 2023 року реалізував програму диференційованого виховного впливу «професія», закінчивши навчальний центр при установі та отримав спеціальність «Токар 2-го розряду».

Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт».

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ст.65 КВК України з особами, які відбувають покарання у виді обмеження волі, адміністрацією виправного центру, а також власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, де працюють засуджені, і громадськими організаціями проводиться соціально-виховна робота. Активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, робить для себе належні висновки.

Реалізував програму диференційованого виховного впливу «професія», 20.07.2023 року за 1-е місце в конкурсі фахової майстерності за професією «Токар» 2-го розряду серед слухачів Сокирянського навчального центру №67 та сумлінне ставлення до навчання нагороджений грамотою. Реалізовує програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт».

Приймає активну участь в житті відділенні, виконує роботи по благоустрою установи.

Згідно довідки про заохочення і стягнення на засудженого, ОСОБА_4 діючих стягнень не має, накладене стягнення 26.12.2022 року є незначним (порушення форми одягу), яке погашене.

Встановлені обставини доводять суду, що за засуджений ОСОБА_4 на даний час став на шлях виправлення.

Доводи представника виправної колонії щодо недосягнення засудженим необхідного ступеня виправлення суд вважає необґрунтованими, оскільки вони нічим невмотивовані.

Доводи прокурора щодо несумлінного відношення засудженого до праці та невиконання ним норм виробітку суд також вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими матеріалами особової справи засудженого.

Враховуючи викладене, з метою сприяння процесу ресоціалізації засудженого ОСОБА_4 , а також враховуючи незначний строк невідбутого ним покарання суд вважає, що подане адвокатом клопотання слід задовольнити.

Згідно вимог ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі встановлюється особі на строк від одного до п`яти років і відбувається у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65 КВК України, ст.61, 82 КК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту ним частину покарання у виді 7 місяців 1 дня позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 7 місяців 1 дня обмеження волі з триманням його у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання до кримінально-виконавчої установи в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя:

Повний текст ухвали складено 31.01.2025 року.