Справа № 444/4596/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/99/25 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11.12.2024 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст.209 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, обвинуваченому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 16.09.2024 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 11 вересня 2024 року близько 19 години 00 хвилин, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» (з подальшими змінами та продовженнями) на території України введено воєнний стан, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6 590 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 11.09.2024 еквівалентно сумі 271 112 гривень 60 копійок, які знаходились в сумці у кімнаті будинку, чим спричинив останній значної шкоди, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 11 вересня 2024 року близько 19 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення документа, викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 19.12.2019 ТСЦ 4641 на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2108», 1987 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , із зазначенням його власника - ОСОБА_10 , бланк якого затверджений Постановою КМУ № 844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16.09.2020, яке належить ОСОБА_10 , і є офіційними документом, яке знаходилось в сумці у кімнаті будинку, з метою подальшого незаконного розпорядження вказаним документом, тим самим незаконно заволодів ним.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на використання грошових коштів в сумі 6 590 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 11.09.2024 еквівалентно сумі 271 112 гривень 60 копійок, одержаних внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), що завдала значної шкоди потерпілому, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто вчинивши 11 вересня 2024 року кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, діючи умисно, продовжуючи свою злочинну діяльність та усвідомлюючи те, що він скоює дії з майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядився грішми, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, забезпечивши перерахування частини одержаних грошових коштів у розмірі 1500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2024 еквівалентно сумі 61 770 гривень, на рахунок іншої фізичної особи, передавши частину одержаних грошових коштів у сумі 1400 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2024 еквівалентно сумі 57 652 гривні, ОСОБА_11 , а іншу частину грошових коштів у сумі 3168,33 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2024 еквівалентно сумі 130 472 гривень 20 копійок використав на власний розсуд, тобто вчинив дії щодо легалізації (відмивання) таких доходів.

Прокурор у апеляційні скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні, інкримінованих йому злочинів та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 років, ч. 1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 3 роки, ч. 1 ст. 209 КК України позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади та займатись діяльністю, пов`язаними із здійсненням валютних операцій на строк 1 рік, з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, обвинуваченому остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати посади та займатись діяльністю, пов`язаними із здійсненням валютних операцій на строк 1 рік, з конфіскацією майна.

В обґрунтування мотивів апеляції прокурор покликається на те, що санкцією ч. 1 ст. 209 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Поряд з цим, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин. передбачений ч. 1 ст. 209 КК України, пов`язаний із здійсненням валютних операцій, суд першої інстанції необґрунтовано не призначив йому вказаного додаткового покарання.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів та такі повернути йому.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілої на підтримання апеляційної скарги прокурора та заперечення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаних у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується та судом першої інстанції визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, у використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненням фінансової операції, дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна та володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо повністю одержано злочинним шляхом.

Санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Таким чином, додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та конфіскації майна є обов`язковими до призначення за вчинення вказаного злочину.

Поряд з цим, суд першої інстанції не призначив обвинуваченому обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відтак, відповідно од ст. 420 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню в цій частині із ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції.

При призначенні покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Поряд з цим, як вбачається із вироку суду, відповідно до ст. 100 КК України, судом першої інстанції вирішено питання щодо долі речових доказів, на які покликається обвинувачений у апеляційній скарзі, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A05» IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 , портмоне чорного кольору, наручний чоловічий годинник марки: «WINNER» - повернути законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 615, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11.12.2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні, інкримінованих йому злочинів та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 років, ч. 1 ст. 357 КК України обмеження волі на строк 3 роки, ч. 1 ст. 209 КК України позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади та займатись діяльністю, пов`язаними із здійсненням валютних операцій на строк 1 рік, з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати посади та займатись діяльністю, пов`язаними із здійсненням валютних операцій на строк 1 рік, з конфіскацією майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженому який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання його копії.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4