№ 204/8915/22
№ 1-кп/204/706/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000593 від 05.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

встановив:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №000593 від 05.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . В обґрунтування зазначив, що з моменту взяття ОСОБА_5 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м?який запобіжний захід. Ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, на даний час не зменшились та не перестали існувати, а сам: 1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду. 3) Можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Про наявний ризик, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 відомі місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, є всі підстави вважати, що існує обгрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене особливо тяжке кримінальне правопорушення шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. 5) Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній був судимий 04.09.2019 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.390, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, можливо лише при продовженні застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи або навчання, а також враховуючи особу обвинуваченого, запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів є неможливим. Таким чином, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надасть гарантії дотримання ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки та покладеного обов?язку явки до суду. Враховуючи викладене, прокурор просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою та визначити заставу у кримінальному провадженні, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив задовольнити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики не обґрунтовані. Вважає за можливо проводити засідання без потерпілого оскільки він помер. Просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, за необхідне задовольнити клопотання прокурора. При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2022 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був неоднаразово продовжений.

Судом також встановлено, що згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10.02.2025 року продовжено ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб. До цього строку судове провадження не може бути закінчено.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 судом були враховані наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду; існує ризик, що обвинувачений може чинити незаконний вплив на свідків; обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній був раніше судимий, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Прокурором доведено, що необхідністю продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний час є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що в судовому засіданні просив захисник, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК України, особу ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, та інших обставин, що мають значення, суд вважає визначити заставу у кримінальному провадженні, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 242 240,00 грн., що у даному випадку буде цілком достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків, послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання судовому розгляду.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, у разі внесення застави на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті на 60 днів. У разі невиконання цих обов`язків обвинуваченим відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-187, 193-194,196-197, 315, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 травня 2025 року.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно складає 242 240, 00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_5 встановленої застави у розмірі 242 240, 00 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 15 травня 2025 року, виконувати наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований або проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі маються.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в доход держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1