Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8890/24
Номер провадження 1-в/711/235/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Черкаський

слідчий ізолятор» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву про перегляд вироку в зв`язку з декриміналізацією від засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 14 січня 2022 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,

- 18 квітня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2022 року та визначено до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці, суд -,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває заява про перегляд вироку в зв`язку з декриміналізацією від засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_5 зазначає, що 18 квітня 2024 року він засуджений Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2022 року та визначено до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Відповідно до положень ч.2 ст. 74 КК України особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Просить переглянути вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2024 року, та у зв`язку з відсутністю кримінального злочину вирок скасувати та звільнити його з-під варти.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала проти приведення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2024 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону, який звільняє від покарання.

Представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення заяви засудженого.

Заслухавши представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», засудженого та прокурора, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що заява ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України особа засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України застосовується після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, в тому числі коли особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від18 квітня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2022 року та визначено до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Розмір шкоди за вироком суду становила 1479,54 грн.

Суд зазначає, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 року втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2481 грн.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 01.01.2022 року становить 1240,50 грн.

З зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 року особа підлягає адміністративній відповідальності за крадіжку вчинену особою, якщо вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на дату вчинення кримінального правопорушення складає 2481 грн.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.08.2024, справа № 567/507/23, провадження №51-7110км23.

Крім того, дана позиція висвітлена в постанові Об`єднаної палати Касаційного суду Верховного Суду від 07.10.2024 згідно якої: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Згідно з ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння (а саме 2481 грн.), законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій статті 185 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна шляхом крадіжки становила 1479,54 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то ОСОБА_5 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_5 та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства і звільнення засудженого від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2024 року.

В той же час, слід врахувати, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.01.2022 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, яке є кримінально-караним діянням.

З огляду на вищевикладене, вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком від 14 січня 2022 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України вважати звільненим від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Керуючись ст.ст. 5, 74, 185 КК України, ч.2 ст.165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, від покарання призначеного 18 квітня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком від 14 січня 2022 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

В частині заяви про звільнення з під варти відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 13.12.2024 о 10 год. 30 хв.

Головуючий: ОСОБА_1