печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 20.08.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшої слідчої в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000703 від 20. 08. 2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідча стверджує, що матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за учинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 438 КК України, в той час як притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Окрім того, слідча стверджує, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 вважається врученим, оскільки було направлено за відомими можливими місцями його перебування, а в подальшому ОСОБА_5 був оголошений у розшук у зв`язку з неявкою на допит і відсутністю за місцем проживання.

В судовому засіданні слідча повністю підтримала клопотання та зазначила, що оскільки ОСОБА_5 19 серпня 2021 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики до сторони обвинувачення, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і 02 липня 2021 року був оголошений у міжнародний розшук, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Захисник повністю заперечив проти клопотання слідчої, посилаючись при цьому на те, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, оскільки він не повідомлявся у встановлений КПК України спосіб про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення і не отримував повідомлення про підозру.

В письмових запереченнях захисник стверджує, що:

- ОСОБА_5 виїхав за межі України для лікування до його виклику для проведення слідчих дій і ніколи не ухилявся від органу досудового розслідування;

- повідомлення про підозру не було вручене ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 135 ч. 7 КПК України - згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва;

- клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не було направлено ОСОБА_5 в порядку, передбаченому КПК України;

- клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування обґрунтоване посиланням на явно недопустимі докази, які зібрані із суттєвими порушеннями вимог КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Окрім того, посилаючись на положення Європейської конвенції з прав людини, захисник стверджує про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, заслухавши пояснення слідчого та захисника, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно вимог абзацу 1 частини статті стаття 297-1КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 442-1, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно вимог частини 2 статті 297-2 КПК України у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Частиною 1 статті 297-4 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Судова практика Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду щодо здійснення спеціальної процедури кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) (постанова ВС від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18); постанова ВС від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17; постанова ВС від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20)) свідчить про те, що під час здійснення судового розгляду за процедурою «in abstentia» суду належить перевіряти, чи вжив орган досудового розслідування всіх належних заходів для вручення підозрюваному повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно вимог частини 2 статті 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень статті 297-4 КПК України та актуальна практика Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду свідчать про те, що слідчий суддя, під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування, зобов`язаний перевірити, в тому числі питання щодо:

- чи вжив орган досудового розслідування всіх належних заходів для вручення підозрюваному повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування;

- чи переховується підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся;

- чи наявні достатні докази для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

При дослідженні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування та матеріали, якими воно обґрунтоване в частині щодо наявності у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000703 від 20. 08. 2021 та щодо вручення підозрюваному повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, встановлено наступне.

Згідно вимог статті 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною першою статті 276 КПК України визначено, що, за наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до положень частини 3 статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно вимог частини 1 та частини 2 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 7 статті 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Згідно вимог частини 8 статті 135 КПК України (в редакції, чинній на травень 2021 року), особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до положень частини 1 статті 136 КПК України (в редакції, чинній на травень 2021 року), належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Виходячи із системного аналізу положень статей 42, 111, 135, 136, 276, 278 КПК України прокурор, склавши письмове повідомлення про підозру, має вручити його особі того ж дня, або зафіксувати причини неможливості вручення підозри. Не маючи можливості вручити письмове повідомлення про підозру особі, які перебуває за кордоном, воно має бути вручене відповідно до вимог частини 7 статті 135 та статті 278 КПК України згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Як вбачається з матеріалів, якими обґрунтовується клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування (т. 8 а.с. 33-34), заступником начальника першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 складено супровідний лист на ім`я ОСОБА_5 , із зазначенням адреси отримувача (вул. Садова, 64, с. Сокільники, Пустомитівський район, Львівська область, 81130) та із зазначенням в тексті, що «З метою виконання вимог статей 481, 276-278 КПК України під час досудового розслідування вживались заходи щодо встановлення Вашого місця перебування з метою виклику до Офісу Генерального прокурора для вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. Вжитими заходами Ваше місце перебування на території України не встановлено, однак відповідно до інформації Державної прикордонної служби України Ви, 24. 02. 2021, здійснили виїзд за межі України до Республіки Білорусь, у зв`язку з чим особисте повідомлення про підозру виявилось неможливим».

До матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, не додано документів, які б підтверджували вручення ОСОБА_5 письмового повідомлення про підозру в порядку, передбаченому частиною 7 статті 135 та статтею 278 КПК України, в той час як момент складання повідомлення про підозру Офісу Генерального прокурора було відомо про те, що ОСОБА_5 виїхав за межі України у лютому 2021 року.

Окрім того, в матеріалах, якими обґрунтовується клопотання, наявні копії повісток про виклик ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року на дати 13, 14, 17 та 18 травня 2021 року, але відсутні повістки про виклик ОСОБА_5 на 11 травня 2021 року (дату складання повідомлення про підозру).

До суду також не надано доказів розміщення повідомлення про виклик ОСОБА_5 для вручення повідомлення про підозру у друкованих засобах масової інформації та на сайті Офісу Генерального прокурора чи Державного бюро розслідувань.

Досліджуючи клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування та матеріали, якими воно обґрунтоване в частині щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000703 від 20. 08. 2021 слідчим суддею встановлено наступне.

Звертаючись до суду із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000703 від 20. 08. 2021 слідча просить постановити ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України за декількома епізодами, в тому числі за епізодом, пов`язаним із відправленням засобами електронного зв`язку фотографії аркушу паперу, на якому друкованим текстом були відображені відомості про фактичне місце розташування військового підрозділу Головного управління розвідки Міністерства оборони України, його приховану бойову підготовку, особовий склад та плани використання, тобто відомості, які становлять державну таємницю.

Зазначений епізод не виділений слідчим в частині його кваліфікації від інших епізодів за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

В той же час, до матеріалів, якими обґрунтовується клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не додано матеріалів, які обґрунтовують підозру за вказаним епізодом.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, захисник ОСОБА_5 не запрошувався для отримання доступу до державної таємниці і не ознайомлений із вказаними матеріалами.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі Panovits v. Cyprus від 11 грудня 2008 року (провадження № 4268/04) при визначенні того, чи було провадження в цілому справедливим, необхідно звернути увагу на те, чи дотримувалися права захисту, зокрема, чи було надано заявникові можливість оскаржити докази та висловитися проти їх використання.

Виконання слідчим суддею вимог частини статті 297-4 КПК України передбачає обізнаність суду і захисника із суттю підозри, оскільки з точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Аналогічний висновок ЄСПЛ висловив у справах справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 р. № 42310/04) та у справі Ilgar Mammadov v.Azerbaijan (рішення від 29 травня 2019 р. №15172/13).

Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості виконати вимоги частини 2 статті 297-4 КПК України щодо дослідження наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах даних, які б підтверджували виконання органом досудового слідства вимог статей 42, 111, 135, 136, 276, 278 КПК України та неможливість виконання слідчим суддею вимог частини 2 статті 297-4 КПК України, керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1