УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , педагога ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326, від 23 грудня 2024 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , студент 1-го (першого) курсу фахового коледжу Київського університету Інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погодженого з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326, від 23 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України відносно підозрюваного ОСОБА_7

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001326, від 23 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, в ході підшукання ОСОБА_7 підробітку, останній, 20.12.2024 використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi» в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» отримав повідомлення від користувача, що підписаний « ОСОБА_9 », в якому останній запропонував ОСОБА_7 , за грошову винагороду у розмірі 500 (п`ятсот) доларів США здійснювати підпал транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі, отримавши в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомлення про підтвердження від користувача з назвою « ОСОБА_9 », ОСОБА_7 , розуміючи суспільну небезпечність свого діяння, не пізніше 19 год. 00 хв., 21.12.2024 року вирушив до останнього відомого місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 8А ОСОБА_7 переконавшись в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, близько 19 год. 30 хв., 21.12.2024 року, переслідуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме бензин та запальничку, здійснив підпал транспортного засобу марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Так, встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи рідину для розпалювання, полив нею транспортний засіб марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 загорівся.

Надалі, 21.12.2024 о 19:50 у якості винагороди за здійснений підпал, ОСОБА_7 на його особисту банківську картку № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 16 750 грн.

У подальшому, того ж дня, ОСОБА_7 розповів про скоєне своєму знайомому громадянину України ОСОБА_10 , на що останній заявив, що готовий у подальшому здійснювати за матеріальну винагороду підпали транспортних засобів, що використовуються ЗС України разом із ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_7 22.12.2024 орієнтовно о 19:50 за попередньою змовою із ОСОБА_10 вирушили до останнього відомого місця перебування транспортного засобу марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 .

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пчілки, буд. 5, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 , переконавшись в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, близько 06 год. 30 хв., 22.12.2024 року, переслідуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме бензин та запальничку, здійснив підпал транспортного засобу марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 .

Так, встановлено, що ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи рідину для розпалювання, полив нею транспортний засіб марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Ford Ranger» із номерним знаком НОМЕР_3 загорівся.

Надалі, 22.12.2024 у якості винагороди за здійснений підпал, ОСОБА_7 на його особисту банківську картку № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 14 910 грн.

У подальшому, в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 06 год. 30 хв., 22.12.2024 року, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , переконавшись в тому, що вказаний транспортний засіб спалахнув, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце підпалу.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

24 грудня 2024 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

24 грудня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення; незаконного впливу свідків, інших співучасників інкримінованого злочину, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний неповнолітній, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки та буде позбавлений можливості навчатись.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисника, від пояснень відмовився.

Законний представник підозрюваного - ОСОБА_5 просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_7 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлена особа за вказівкою якої діяли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , якій останні може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, його вік, обставини вчинених ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що має суспільний резонанс, оскільки дані правопорушення вчинені в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини вчиненого ОСОБА_7 під час дії воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, а сам проти основ національної безпеки України та вчиненні дій з метою завдання шкоди України шляхом перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395, 492 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 19 год. 30 хв. 20 лютого 2025 року, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичного затримання, тобто 19 год. 30 хв. 23 грудня 2024 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування повідомити законних представників ОСОБА_7 про взяття його під варту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1