Справа № 191/4709/24
Провадження № 1-в/191/588/24
У Х В А Л А

іменем України

16 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020, яким він засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 та призначено остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк обчислення покарання рахувати з моменту виконання вироку. Запобіжний захід до набрання вироком законної чинності залишено у вигляді домашнього арешту.

Вирок набрав законної сили 16.12.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 16.05.2019 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст..75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Запобіжний захід не обирався.

Вирок набрав законної сили 13.06.2019.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 14.12.2018, 03.02.2019 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 789,16 грн. та 507,50

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2018 встановлений на рівні 1762,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2018 році становив 881,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2018 складали 1762,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2019 встановлений на рівні 1921,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2019 році становив 960,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2019 складали 1921,00 грн.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, не підпадає під дію Закону України № 3886-IX.

Однак, враховуючи, що за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 сума крадіжки не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів станом на час їх вчинення, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, привівши вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 у відповідність до норм діючого законодавства, без застосування ст.71 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019, яким він засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст..75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Строк обчислення покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1