Справа № 559/3631/24
Провадження № 1-кп/559/64/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000558 від 03.09.2024 на підставі угоди про визнання винуватості про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волзький, російська федерація, українця, громадянина України, з освітою 9 кл., не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 , зі згоди потерпілого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ЇХ від 24.02.2022, з наступними змінами та продовженнями, 26.08.2024 приблизно о 13 годині (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на вулиці, що поблизу магазину «Сім/23», за адресою: вул. Майдан Незалежності, 3, м. Дубно, Рівненської області, реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку потерпілого та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «ОРРО А-18», вартістю 3429 гривень 67 копійок. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном зник і розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3429 гривень 67 копійок.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України: таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25.09.2024, за згодою потерпілого ОСОБА_6 , між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_3 , з участю захисниці ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості. Згідно угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання в виді позбавлення волі зі звільненням із випробуванням з іспитовим строком (а.с.11-15 т.1).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. В серпні 2024 року він вкрав телефон Арсена, потім віддав його своєму брату покористуватись, а коли прийшла поліція, то повернув. Дуже кається про вчинене і в Арсена пробачення попросив, він його пробачив. Одружився. Адмінстягнення у виді 5 діб арешту відбув. Працює неофіційно, але хоче працевлаштуватись, живе в квартирі батька, батьки допомагають, сам заробляє від 5000 грн. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди, потерпілому повністю відшкодовано збитки.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_3 , суд просить розглядати справу без його участі, збитки відшкодовано повністю та претензій не мають.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.185 КК України. Тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання. Враховуючи, що ОСОБА_3 щиро кається, відшкодував завдані збитки, адмінстягнення за постановою суду від 09.09.2024 за ч.2 ст. 51 КУпАП відбув, має на утриманні двох дітей, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком мінімальним терміном. Але враховуючи особливості життєдіяльності обвинуваченого, який не працює, необхідно покласти на нього додаткові обов`язки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого в дохід держави згідно ст.124 КПК України. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ч.4 ст.185 КК України, ст.100, 124, 127-129, 314, 370, 374, 469, 473-475, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості від 25 вересня 2024 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , захисницею ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0000558 від 03.09.2024.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речовий докази в справі: мобільний телефон марки «ОРРО А-18», що повернутий потерпілому, - залишити у власності ОСОБА_6 .

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захиснику повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1