Справа № 625/164/15-к
Провадження № 1-кп/625/1/25
УХВАЛА

24.02.2025 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове Богодухівського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Нова Водолага Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

раніше судимого:

- 09 серпня 2018 року Красноградським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 2 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.01.2019 по відбуттю покарання;

- 04 жовтня 2019 року Красноградським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням приписів частини 4 статті 70 і статті 72 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі;

- 08 листопада 2021 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України до 5 року позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки;

- 15 грудня 2023 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, із застосуванням приписів частини. 1 статті 69-1 Кримінального кодексу України до 2 (двох) років позбавлення волі. В силу приписів частини 3 статті 78 і частини 1 та 4 статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за вказаним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 листопада 2021 року, остаточно призначивши йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Коломацького районного суду Харківської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних праворушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше засуджений вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.12.2011 року за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75,89 КК України з іспитовим строком 2 роки, 13.03.2012 постановою Харківського апеляційного суду вирок змінено з урахуванням ст.69-1 КК України та призначено покарання 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, 02.11.2012 постановою Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_4 направлений для відбування покарання за вироком від 19.12.2011 строком на 2 роки позбавлення волі, звільненого 03.02.2014 за постановою Первомайського районного суду Харківської області від 24.01.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 17 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, потрібних висновків для себе не зробив та у період умовно-дострокового звільнення, вчинив ряд тяжких, корисливих злочинів при наступних обставинах.

У період часу з 23.03.2014 по 02.04.2014, більш точної дати та часу, під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибув до території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом зриву навісного замка вхідних дверей житлового будинку, проник до його приміщення, звідки здійснив крадіжку телевізора «RAINFORD TFS-5597C», вартістю 679 грн. 38 коп., та цифрового супутникового приймача «ORTON 4100C», вартістю 187 грн. 72 коп.

Також, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , шляхом зриву навісного замка вхідних дверей погрібника, проник до його приміщення, звідки здійснив крадіжку жіночого велосипеда «Україна», вартістю 180 грн. 00 коп., набору свердел, в кількості 15 шт., різного розміру вартістю 50 грн. 00 коп., та ножівки по дереву з дерев`яною ручкою, вартістю 15 грн. 00 коп.,

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, завдавши ОСОБА_5 матеріальних збитків, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4382 від 25.04.2014, на загальну суму 1112 грн. 10 коп.

Крім того, у період часу з 26.11.2014 по грудень 2014 року, більш точної дати та часу, під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично мешкає ОСОБА_7 , де реалізуючи свій злочинний умисел, проник на його територію та шляхом злому навісного замка вхідних дверей, проник до житлового будинку даного домоволодіння, звідки здійснив крадіжку чавунної плити пічного опалення, двохкомфорочної, розміром 700х400 мм., у повному комплекті, вартістю 431 грн. 00 коп., та п`ять чавунних колосників, розміром 300х18х43 мм., у повному комплекті, вартістю 100 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, завдавши ОСОБА_7 матеріальних збитків, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1377 від 14.04.2015, на загальну суму 531 грн.00 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиними умислом, у період часу з 15.12.2014 по 20.12.2014, більш точної дати та часу, під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_4 маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, за попередньою змовою в групі разом з ОСОБА_8 , відносно якого ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 13 травня 2015 року кримінальне провадження було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого, шляхом зриву шматка фанери, який закривав віконний отвір, проникли до будинку ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки здійснили крадіжку швейної машинки «Lucznik KL.90 RADOM», вартістю 190 грн. 00 коп.

Після чого, останні покинули місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, завдавши ОСОБА_10 матеріальних збитків, згідно висновку експерта № 120 від 15.01.2015, на загальну суму 190 грн. 00 коп.

Крім того, на початку січня 2015 року, більш точної дати та часу, під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, прибув до дачного домоволодіння ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел, проник на його територію та шляхом розбиття віконного скла, проник до житлового будинку даного домоволодіння, звідки здійснив крадіжку надувного човна «Bestway 200», у повному комплекті, вартістю 56 грн.00 коп. та духовки електричної «Електротерм», у повному комплекті, вартістю 120 грн.00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, завдавши ОСОБА_11 матеріальних збитків, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1695 від 21.04.2015, на загальну суму 176 грн.00 коп.

Крім того, у період часу з 01.12.2014 по 02.01.2015, більш точної дати та часу, під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 , якого засуджено за вказаний злочин вироком Коломацького районного суду Харківської області від 27.07.2015 до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, діючи повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, за попередньою змовою між собою, шляхом виймання віконної рами, проникли до флігелю ОСОБА_13 , що розташований на території домоволодіння належного ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_6 , звідки здійснили крадіжку чужого майна належного ОСОБА_13 , а саме, сухих волоських горіхів, вагою 30 кг. вартістю 970 грн. 00 коп.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 , якого засуджено за вказаний злочин вироком Коломацького районного суду Харківської області від 27.07.2015 до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, шляхом зриву шматка фанери, який закривав віконний отвір, проникли до горища сараю належного ОСОБА_13 , розташований на території вищезазначенного домоволодіння, звідки здійснили крадіжку чужого майна належного ОСОБА_13 , а саме: волоських горіхів, вагою 30 кг. вартістю 970 грн., та лому чорного металу, загальною вагою 40 кг. вартістю 80 грн.

Після чого, останні покинули місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь, завдавши ОСОБА_13 матеріальних збитків, згідно висновку експерта № 324 від 15.01.2015, на загальну суму 1940 гривень 00 копійок.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого йому правопорушення.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено право на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України яким шахрайство на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, шахрайства за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Також, судом роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Від потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надійшли заяви в яких вони зазначили, що не заперечують проти закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №34, зробленим Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень, закріплених у ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Як зазначалося вище, ОСОБА_4 вчинив вказані кримінальні правопорушення у період з 23 березня 2014 року до січня 2015 року.

Станом на день вчинення правопорушення за епізодами крадіжок у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1218 гривень 00 копійок.

В той же час обвинувачений ОСОБА_4 за епізодом крадіжки у ОСОБА_5 здійснив крадіжку на загальну суму 1112 гривень 10 копійок; за епізодом крадіжки у ОСОБА_7 здійснив крадіжку на загальну суму 531 гривню 00 копійок; за епізодом крадіжки у ОСОБА_9 здійснив крадіжку на загальну суму 190 гривень 00 копійок; за епізодом крадіжки у ОСОБА_11 здійснив крадіжку на загальну суму 176 гривень 00 копійок.

Отже ОСОБА_4 здійснив крадіжки на суми, які станом на день вчинення крадіжок є меншими двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються виключно Кримінальним кодексом України, тобто законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Таке положення цілком узгоджується зі ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) має наступати виключно у випадках, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, якими завдано шкоди потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у розмірах, що не перевищують поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували карність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за вказане діяння, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Також під час судового засідання судом було запитано згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України. Обвинувачений зазначив, що бажає закриття провадження за ч.3 ст.185 КК України на таких підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття кримінальних проваджень №0000167 від 03 квітня 2014 року та №0000212 від 05 квітня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат, то суд зазначає, що закриття кримінального провадження на підставі того, що діяння, кримінальна протиправність якого булавстановлена законом,що втратив чинність, є безумовним, оскільки приводом для нього є саме втрата чинності закону яким кримінальна протиправність була встановлена, тобто в даному випадку збільшився розмір спричиненої шкоди, а отже втратила чинність підстава для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Слід зазначити, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із втратою чинності закону яким кримінальна протиправність була встановлена незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття, визнання вини тощо.

Крім того, згода особи на закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Тому, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи,кримінальне провадження відносно якої закрито на зазначених вище підставах, таких витрат.

Цивільні позови у кримінальному провадженні в частині яка підлягає закриттю не заявлялись.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.372, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000167 від 03 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення: за ч. 3 ст. 185 КК України (потерпілий ОСОБА_5 ); за ч. 3 ст. 185 КК України (потерпілий ОСОБА_9 ) закрити, згідно з п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження №0000167 від 03 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України (потерпілий ОСОБА_13 );

Кримінальне провадження №0000212 від 05 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185 КК України - закрити, згідно з п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- чавунну плиту пічного опалення, двохкомфорочну, розміром 70х00 см, у повному комплекті, в кутах якої маються отвори та поруч однієї з конфорок мається пляма фарби, білого кольору, п`ять чавунних колосників, розміром 300х18х43 мм, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими;

- телевізор «RAINFORD TFS-5597C», чорного кольору, цілісний, не ушкоджений, у робочому стані, яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими;

- жіночий велосипед «Україна», сіро-чорного кольору, цілісний, не ушкоджений,придатний для використання, набор свердел, в кількості 15 штук, різного розміру та призначення, цілісні, придатні для використання, ножівку по металу, сірого кольору, цілісну, придатну для використання, з маркуванням на ручці : «РАМКА 69200001 ГОСТ 172 70 71», «РНР-1», яку передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області (колишнього Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області) 12 січня 2015 року за порядковим номером №144, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- швейну машинку « ОСОБА_14 », яку передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області (колишнього Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області) 12 січня 2015 року за порядковим номером №125, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

- гумовий човен «Bestway 200», на дві дитини, до 95 кг., червоного кольору та з візерунками чорного кольору та духовку електричну «Електротерм», сірого кольору, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими;

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 78 (сімдесят вісім) копійок, за проведення судово-товарознавчої експертизи №4382 від 25 квітня 2014 року, за проведення судово-товарознавчої експертизи № 120 від 15 січня 2015 року, за проведення судово-товарознавчої експертизи №1377 від 14 квітня 2015 року, за проведення судово-товарознавчої експертизи №1695 від 21 квітня 2015 року - віднести на рахунок Держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 24 лютого 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1