У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 5 ст. 190 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн, з покладенням обов`язків: прибувати за усіма викликами слідчого, прокурора або суду; не відлучатись з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, зміну контактних даних; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави, визначений від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн до 908 400 грн, або застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000435 від 03.05.2024 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 5 000 000 грн задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 5 000 000 грн, та у разі внесення вказаної суми застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою (в залежності від стадії кримінального провадження); не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає, а саме місто Миколаїв, Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, зміну контактних даних (в залежності від стадії кримінального провадження); утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги, та доповнення до них.

Захисник ОСОБА_7 вважає, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

На думку апелянта, слідчий суддя не навів переконливих мотивів на обгрунтування висновків щодо визначення розміру застави.

Вважає, що з огляду на наявність у підозрюваного трьох дітей, постійного місця проживання, батьків-пенсіонерів, міцних соціальних зав`язків, застава у межах від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На думку апелянта, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не переховується та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Окрім того, на виконання оскаржуваної ухвали слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 здав на відповідальне зберігання до відповідного органу державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Прокурор зазначає, що 09.12.2024 ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, апелянт зазначив, що існує великий ступінь ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших ймовірних підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується матеріалами досудового розслідування.

На думку апелянта, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту зможе запобігти настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що перевищує розмір, визначений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 03.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

09.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Підозра є обґрунтованою та на даному етапі досудового розслідування підтверджується наступними доказами: інформацією УСР в Миколаївській області ДСР НПУ щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним в інкримінованому злочині та обставин його вчинення, ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є доведеними.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, перелічені ризики є незначними.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, яка підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, доведеність ризиків, а також відомості про майновий стан та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж просив у клопотанні слідчий, у вигляді застави. При цьому, визначивши заставу у роз мірі 5000000 грн, слідчий суддя вважав, що саме у такому розмірі застава є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повному обсязі, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Всупереч доводам захисника, на даному етапі досудового розслідування, з урахуванням доводів, зазначених у клопотанні, та наданих до клопотання матеріалів провадження, є достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в разі доведеності його вини судом, можливе призначення покарання за ч. 5 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику. Крім того, ОСОБА_6 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, тому може вчинити спробу для виїзду до інших областей, за кордон або на непідконтрольні Україні території.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Вказані ризики підтверджуються тим, що на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлення певного кола осіб, причетних до його вчинення.

У разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує ризик приховування від слідства коштів, отриманих від незаконної діяльності, шляхом приховування від слідства коштів, отриманих від незаконної діяльності, шляхом їх переведення на рахунки інших осіб або у готівкову форму, а також ризик знищення інших доказів причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на представника потерпілого та свідків, які підлягають допиту у кримінальному провадженні, та інших ймовірних підозрюваних, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень, ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показань та сприяння уникнення останніми відповідальності за вчинені злочини.

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Отже, є доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які колегія суддів враховує при прийнятті рішення. Висновки слідчого судді про незначність вказаних ризиків є безпідставними.

Також колегія суддів звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує посилання захисника відносно міцності соціальних зв язків підозрюваного, однак зауважує, що зазначені обставини на даному початковому етапі досудового розслідування не спростовують поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків.

Щодо недостатності застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання встановленим ризикам.

На підставі аналізу наданих матеріалів, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя хоча і дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та доведеність існування заявлених слідчим ризиків, але при обранні запобіжного заходу не достатньо врахував, що наявність ризиків та поведінка підозрюваного на теперішній час потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який водночас не є для нього безальтернативним.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що з 11.12.2024, тобто з моменту постановлення оскаржуваної ухвали та до дня апеляційного розгляду - 26.12.2024, підозрюваний не вжив заходів на виконання оскаржуваної ухвали шляхом внесення визначеної слідчим суддею застави, тобто на дотримання обраного запобіжного заходу.

Отже, процесуальна поведінка підозрюваного вказує на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є підставою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5000000 грн. В свою чергу, захисник вважає визначену слідчим суддею заставу як запобіжний захід у вказаній сумі занадто непомірною для підозрюваного.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Колегія суддів в цілому погоджується із висновками слідчого судді щодо винятковості випадку при визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому зауважує, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів не покаранням. Такі заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваним будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні, колегія суддів враховує суму імовірної майнової шкоди, відомості про особу підозрюваного та вважає, що запропонований органом досудового розслідування розмір застави не достатньо обґрунтований матеріалами провадження.

При цьому, з огляду на обставини кримінального правопорушення, а саме підозру у вчиненні ОСОБА_6 шахрайства у особливо великому розмірі, враховуючи надані під час апеляційного розгляду відомості про майновий стан підозрюваного, який є керівником декількох підприємств із значним статутним капіталом, ту обставину, що відразу після ухвалення оскаржуваного рішення підозрюваний не вжив заходів на виконання рішення слідчого судді щодо внесення визначеної суми застави, а вжив заходів, зокрема, щодо перереєстрації 17.12.2024 належного йому автомобіля марки BMW X5 на свого батька, колегія суддів дійшла висновку, що на початковій стадії досудового розслідування застава у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та дотримання справедливого балансу у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, якою слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , погодженого заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06 лютого 2025 року включно.

Визначити заставу 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 грн, у разі внесення якої покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою (в залежності від стадії кримінального провадження);

- не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає, а саме місто Миколаїв, Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, зміну контактних даних (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3