У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 18.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

27.02.2025 до суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_4 про скасування повністю арешту, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2024 та що був частково скасований ухвалою від 15.04.2024 у справі № 308/3074/24 на транспортний засіб марки «Land Rover Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2024 накладено арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «Land Rover Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 . У подальшому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2024 арешт частково скасовано в частині позбавлення права користування вищевказаним автомобілем.

Зазначив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершене та органом досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії, які слугували мотивом та метою накладення арешту на вказаний автомобіль. Так у кримінальному провадженні проведено огляд вказаного автомобіля, а також судові експертизи. Жодною із сторін кримінального провадження не оспорювались результати вказаних слідчих дій та висновки експертиз, які проводились із автомобілем. На даний час вказаний автомобіль відремонтовано, оскільки користування ним було не можливим без проведення ремонтних робіт.

Враховуючи все вищенаведене, вважає, що на даний час відсутні будь-які обґрунтовані підстави у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешті на майно щодо користування, володіння та розпорядження транспортним засобом, що належить законному володільцю та особі, яка жодним чином не причетна до кримінального правопорушення ОСОБА_11 .

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити з підстав, наведених у ньому.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення такого клопотання, зазначив, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом, відтак підстав для скасування арешту нема, наразі власник майна не позбавлений права користування автомобілем, оскільки такий переданий йому на відповідальне зберігання.

Захисники та обвинувачені не заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілого.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на стадії судового розгляду знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000569 від 18.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2024 накладено арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «Land Rover Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 .

В подальшому ухвалою слідчого судді від 15.04.2024 арешт частково скасовано в частині позбавлення права користування вищевказаним автомобілем, автомобіль передано ОСОБА_11 на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, суд зазначає, що підстави, на які посилається представник власника майна, що на його думку, свідчать про необхідність скасування арешту, не доводять, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки за встановлених обставин, застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті, вказаний автомобіль був предметом вчинення злочину та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та підлягають подальшому дослідженню під час судовому розгляду в порядку, передбаченому статтею 357 КПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, суддя приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого клопотання, оскільки представником не доведено відсутності подальшої необхідності у застосуванні арешту майна. Судом враховано той факт, що таке майно є речовим доказом у справі, доля якого може бути вирішено у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України при закінченні кримінального провадження.

Керуючись статтями 131, 170-174, 350 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_11 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали оголошено 11 квітня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1