Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6801/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/462/25
Категорія ч.ч.2,3 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

13 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_7 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_7 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 15.03.2025 року включно.

На адресу апеляційного суду від прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він закінчується 15.03.2025 року, ризики які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не відпали, а інший більший м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, яка підтримала вимоги клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_9 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при застосуванні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Варто також зазначити, що відповідно до п.п. «b», «c» ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи вищевказане у сукупності, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час основного місця проживання не немає, так як проживав у зйомних квартирах, ніде не працює, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, родичів у місті Бердичеві не має; раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.382 КК України (невиконання судового рішення); ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується; тяжкість покарання, яке призначене оскаржуваним вироком, а тому є підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто, існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що розгляд кримінального провадження наразі триває, завершити апеляційний розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу є неможливим з об`єктивних причин.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що зазначені вище ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, а тому підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який також не вбачається, оскільки застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Разом з тим, керуючись вимогами п.5 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.199, 331, 405 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 11 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: