Справа № 169/6/25
Провадження № 1-кп/169/44/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в сел. Турійськ в порядку спрощеного провадження без виклику сторін кримінальне провадження № 0000435 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрець, Турійського району, Волинської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України вважається не судимим,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

в с т а н о в и в:

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 11.12.2017 року, ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 09.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Будучи ознайомленим із вказаним рішенням суду та знаючи про покладений на нього обов`язок, щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 08.07..2024 року по 01.12.2024 року, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів.

Так, ОСОБА_3 у вказаний період часу будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги головного державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Турійського районного суду від 11.12.2017 року, порушуючи вимоги ст.. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Кримінальне провадження розглядалось судом відповідно до положень ст.ст. 381, 382 КПК України у спрощеному провадженні за клопотанням прокурора без виклику сторін.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 08.01.2025 року, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , в заяві обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Надав згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що засвідчено його та захисника підписами.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згодний із встановленими під час дізнання обставинами, згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій заяві обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на підставі ст.. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у виді громадських робіт в межах санкції вказаної статті, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.367-371,373-374,381,382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження

Суддя ОСОБА_1