Провадження № 1-кс/947/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000156 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 09.12.2022 між Відділом житлово-комунального господарства, будівництва, благоустрою та розвитку інфраструктури Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області та ТОВ «ГРАД-СТРОЙ», , укладено договір № 25 на виконання робіт з будівництва нового укриття для закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, на загальну суму 27 547 636,38 грн, у т.ч. ПДВ 4 171 234,83 грн.

Згідно вищевказаного договору роботи з будівництва нового укриття для закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, мали бути завершені 31.12.2023, однак термін дії договору було продовжено до 31.12.2024.

Відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті https://spending.gov.ua на даний час по договору на рахунок ТОВ «ГРАД-СТРОЙ» перераховано 18 800 000,00 грн за виконані роботи на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт.

Виїздом за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, візуально оглянуто хід виконаних будівельних робіт, під час якого встановлено, що роботи, які відповідно до графіку виконаних робіт мали вже бути виконані, не виконані в повному обсязі та об`єми значно завищені.

У зв`язку з вищевикладеним вбачаються факт можливого привласнення бюджетних коштів посадовими особами ТОВ «ГРАД-СТРОЙ» під час виконання робіт з будівництва нового укриття для закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: вул. Спортивна, 75-А, с. Куяльник, Одеська область, де розпорядником бюджетних коштів був Відділ житлово-комунального господарства, будівництва, благоустрою та розвитку інфраструктури Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, .

23.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки iPhone 11, моделі MWLD2LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 із чохлом червоного кольору;

-мобільний телефон марки iPhone 13, моделі MLMN3LL/A, серійний номер НОМЕР_4 , imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 із чохлом прозорого кольору.

24.12.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами відшуканих та вилучених речей в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий на адресу суду направив заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 надав письмові заперечення на клопотання в яких зазначив, що у клопотанні слідчого не зазначено підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилучених під час обшуку у ОСОБА_5 мобільних телефонів, на надано протоколу їх огляду та посилання належності такого майна до категорії речових доказів у кримінальному провадженні. Звернув увагу на те, що ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, тому, на думку представника, слідчий належним чином не обґрунтував, що майно, яке вилучене під час обшуку є доказом злочину, а вилучені речі формально визнані речовими доказами та є такими, що не відповідають ст.98 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути знаряддям злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 24.12.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого у клопотанні та приходить до переконання, що вилучені мобільні телефони можуть містити інформацію, яка може бути використана під час досудового розслідування кримінально-карних дій, зв`язків їх власника, з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінального правопорушення особами.

Накладення арешту на мобільні телефони необхідно для проведення їх огляду, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000156 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 11, моделі MWLD2LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 із чохлом червоного кольору; мобільний телефон марки iPhone 13, моделі MLMN3LL/A, серійний номер НОМЕР_4 , imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 із чохлом прозорого кольору із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1