Справа № 438/262/25
Провадження № 1-кс/438/18/2025
УХВАЛА

про арешт майна

24 лютого 2025 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000020 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

встановив:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2025 року, а саме полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що 20 лютого 2025 року о 12:18 надійшло телефонне повідомлення на лінію 102 від представника Західного ТУ ВСП молодшого сержанта ОСОБА_5 , про те що під час проведення профілактичних засобів у солдата ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , 1996 року народження, у спальному приміщенні казарми в санаторії Смерічка що у селі Опака, Львівської області, було виявлено поліетиленовий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Відомості за даним фактом 20 лютого 2025 року сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

20 лютого 2025 в період часу з 14: 52 по 15:44 проведено огляд місця події в приміщенні кубрика, який розташований у казармі, у санаторії Смерічка у селі Опака Львівської області, у ході проведення якого у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Вищевказаний полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору громадянин ОСОБА_6 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Будучи опитаним, ОСОБА_6 пояснив, що з 12 березня 2022 року він призваний до лав ЗСУ, та з 29 жовтня 2024 року та по теперішній час перебуває на службі у ВЧ НОМЕР_1 в статусі солдата на посаді оператора відділення збору та обробки даних розвідки пункту управління артилерійською розвідкою дивізіону артилерійської розвідки. 26 січня 2025 року у вечірній час він перебував на залізничному вокзалі у місті Одесі, а саме повертався у розташування частини, та в цей момент поблизу колій на пероні, він виявив пачку від сигарет ТМ «Winston». Піднявши дану пачку від сигарет, він виявив в ній декілька сигарет та полімерний згорток привідкривши який він побачив що в ньому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, на його думку це була конопля. Тому він вирішив взяти дану пачку від сигарет разом із її змістом, щоб в подальшому дану речовину спожити самостійно, шляхом викурювання, та поклав її у свій рюкзак. Під час поїздки він викурив всі сигарети із вищевказаної пачки від сигарет. Після чого він повернувся у розпорядження частини та проживав там у приміщенні казарми, що за адресою санаторій Смерічка у селі Опака, та дальше зберігав дану пачку від сигарет в якій знаходився полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору у своєму рюкзаку по теперішній час. Так 20 лютого 2025 року приблизно о 12:10 у момент коли він перебував у військовій частині НОМЕР_1 , а саме у спальному приміщенні кубрика до нього зайшла перевірка з ВСП разом із кінологом та його службовою собакою, та його керівництвом. Після чого службова собака підійшла до його рюкзака, який знаходився на ліжку та обнюхавши його вона присіла збоку нього. Майже відразу працівники ВСП запиталися в нього чи має він при собі заборонені речі на що він відповів що має та витягнув зі рюкзака пачку від сигарет, в якій знаходився полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору. Після чого на місце події прибули інші працівники поліції, а саме дізнавач СД ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , якому він написав письмову заяву про добровільну видачу та в подальшому у присутності двох понятих та інших учасників огляду місця події, добровільно без будь якого тиску видав полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору. Свою вину у зберіганні наркотичних засобів визнає повністю.

20 лютого 2025 року, полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у полімерному згортку із речовиною рослинного походження зеленого кольору, містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони підпадають під ознаки речей, визначених у статті 98 КПК України.

У разі зволікання з накладенням арешту на дане майно, докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні. Тому у відповідності до вимог статттей 132, 170-173 КПК України, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, просили клопотання про арешт майна розглянути без їх участі, клопотання підтримують у повному обсязі.

Відповідно до статті 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалася.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із частиною 2 статті 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 3 вказаної статті арешт майна накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним статті 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (стаття 98 КПК України).

Оскільки вказане майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, дізнавачем доведені обставини, передбачені статтею 173 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідності його використання у ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз, клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 131, 132, 170- 173 КПК України,

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області страшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000020 в внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2025 року, а саме полімерний згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору, заборонивши фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім дізнавача в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій.

Дізнавачу в кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно із статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_7