Справа № 643/2372/24
Провадження № 1-кп/643/501/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002163 від 22.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

12.03.2024 до Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт в порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2024 року стосовно ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії ухвали до 24.03.2024.

Ухвалою від 13 березня 2024 року по кримінальному провадженню призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року задоволене клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо колегіального розгляду зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року продовжено обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком з 08 листопада 2024 року до 08 січня 2025 року.

Станом на 17.12.2024 справа по суті не розглянута.

В судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в якому просила задовольнити клопотання та продовжити строк застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні. В обгрунтування клопотання посилалася на ті обставини, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. 26.06.2023 року слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова за клопотанням слідчого Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2023. Постановою в.о. керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 16.08.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 24.09.2023. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 18.08.2023 продовжено строки тримання під вартою до 24.09.2023. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 6-ти місяців, а саме до 24.12.2023. 19.09.2023 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.11.2023. Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 9-ти місяців, а саме до 24.03.2024. 20.12.2023 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Отримані на етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_9 до вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, тобто на цей час наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованої підозри останнього у вчиненні зазначеного злочину. Зазначене цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»). На даному етапі кримінального провадження сторона обвинувачення не просить суд вирішити питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності ОСОБА_9 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: існує ризик вчинення ОСОБА_9 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, та тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім того, вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_9 усвідомлюючи невідворотність уникнення покарання, майже одразу, після вчинення особливо тяжкого злочину, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, вирішив приховати обставини вчиненого ним вбивства, повідомивши медичному персоналу про різке погіршення стану здоров`я ОСОБА_10 , затримку дихання та необхідність проведення реанімаційних заходів. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії ). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови). Аналізуючи вказаний ризик, слід звернути увагу на те, що обвинувачений не одружений, осіб на утриманні не має та в нього фактично відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі. Існує ризик вчинення ОСОБА_9 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного особливо тяжкого злочину проти життя особи, що посягає на визначену Конституцією України найвищу соціальну цінність, в тому числі із застосуванням удушення, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на потерпілу - мати померлого, свідків, серед яких у тому числі є його знайомі та колеги по роботі, та їх місце мешкання та контакти підозрюваному відомі, які надали свідчення у кримінальному проваджені з метою зміни їх показів. Також, слід врахувати факт того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання свідків у вказаному кримінальному провадженні. Вказані обставини, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості, унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Таким чином, у разі не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, можуть існувати ризики не процесуальної поведінки обвинуваченого, що в свою чергу свідчить про необхідність у продовженні строку застосування вищевказаного запобіжного заходу. Беручи до уваги те, що вищевказані обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_9 та, жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинені ним особливо тяжкі злочини.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора та просив встановити його підзахисному нічний домашній арешт, оскільки ОСОБА_7 мешкає з матір`ю похилого віку, позбавлений можливості працювати та утримувати сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотань, прийшов до наступного.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на це вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який офіційного джерела отримання заробітку немає та з метою забезпечення розгляду судом даного провадження, вбачає підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції була допитана потерпіла ОСОБА_11 , однак на цей час судом по справі допитані не всі свідки, тому суд вважає існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено.

Підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, а саме встановлення йому запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту суд не вбачає, оскільки наведені стороною захисту обставини не нівелюють ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та не спростовує висновків суду щодо доцільності продовження застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Крім цього, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 194, 205, 331, 376 ч.2 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком з 17 грудня 2024 року до 17 лютого 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, такі обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу суду, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної швидкої медичної допомоги у разі обгрунтованого погіршення стану здоров`я;

2) за першою вимогою з`являтись до суду;

3) утриматися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому та прокурору для контролю за її виконанням.

Копію ухвали направити Відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повну ухвалу суду оголосити о 13.45 год. 19 грудня 2024 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3