Провадження № 1-кс/554/615/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за повідомленням від 21.07.2024 року,

в с т а н о в и л а :

09.12.2024 року представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, в якій просить зобов`язати посадову (уповноважену) особу ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, вчинене солдатом ОСОБА_4 за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2024 року.

Скарга вмотивована тим, що 21.07.2024 року військова частина НОМЕР_1 засобами електронного зв`язку в порядку ст. 214 КПК України направила на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві повідомлення про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, вчинене в умовах воєнного стану. 11.11.2024 року цінним листом до ТУ ДБР у м. Полтаві направлено копію матеріалів службового розслідування стосовно самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 . Вказані матеріали отримано посадовими особами суб`єкта оскарження 14.11.2024 року, проте, станом на дату звернення до суду із цією скаргою відомості до ЄРДР за вказаним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесено.

Розгляд скарги представник заявника просив здійснювати без участі представника військової частини НОМЕР_1 за наявними матеріалами.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Разом із тим, неявка суб`єкту оскарження відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі, яка її подала, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що 21.07.2024 року за вих. № 7935/1 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 в порядку ст.214 КПК України звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Листом старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 за вих. № 34599-24/15-02-2/14921зкп-24/п від 14.08.2024 року військовій частині НОМЕР_1 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням про можливе вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_4 (вих. № 7935/1 від 21.07.2024 року) з тієї підстави, що надіслане повідомлення із матеріалами службового розслідування не завірене електронним цифровим підписом заявника чи електронною цифровою печаткою підприємства, в інтересах якого вони надіслані.

Згідно з ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Разом із цим, територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора нормами глави 26 розділу ІІІ КПК України не визначено, а тому при вирішенні цього питання слідчий суддя вважає за необхідне, за аналогією закону, застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Такою нормою є ч.2 ст. 132 КПК України, яка визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до цієї норми закону зазначені клопотання розглядаються судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

При цьому суд виходить з положень ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192 КПК України клопотання під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з системного аналізу наведених норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг і клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

При цьому, за змістом положень ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють досудове слідство і дізнання) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Отже, системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.38 КПКУкраїни дає підстави дійти висновку, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань), а його підрозділ (управління, відділ), визначений ч.1 ст.38 КПК України.

Вказана позиція щодо застосування аналогії закону викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16 червня 2016 року за № 223/1650/0/4-16.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 7935/1 від 21.07.2024 року перебувало на розгляді старшої слідчої в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 та викладені у цьому повідомленні про вчинення кримінального правопорушення відомості останньою до ЄРДР внесені не були.

Отже, предметом оскарження представником військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 фактично є бездіяльність слідчого саме Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 01.03.2021 року в територіальних управліннях ДБР почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України.

Враховуючи, що орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується, а саме Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР в м. Полтаві (місце розташування: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 145, 61068) не перебуває під територіальною юрисдикцією Октябрського районного суду м. Полтави, то ця скарга повинна буди подана до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Московського районного суду м. Харкова, за адресою: проспект Ювілейний, 38Е, Харків, Харківська область, 61005.

Згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що вказана скарга не підлягає розгляду в Октябрському районному суді м. Полтави, так як орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції цього суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі, яка її подала.

Разом із тим, відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 9, 38, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність посадових (уповноважених) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за повідомленням від 21.07.2024 року - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1