справа №176/96/25
провадження №1-кс/176/16/25
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого СВ ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із начальником Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Возсеяцьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючого інвалідності, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із начальником Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що старший солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду старшого навідника гранатометного взводу першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04.01.2025 приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи на місці тимчасового розташування підрозділу, а саме бліндажі, який знаходиться у лісосмугі між с. Зелений Гай Волноваського району Комарської територіальної громади Донецької області та с. Іскра Волноваського району Комарської територіальної громади Донецької області вживав алкогольні напої разом із солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначеним на посаду номер обслуги гранатометного взводу першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, приблизно о 18 годині 00 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вищезазначеному бліндажі виник словесний конфлікт, в процесі якого ОСОБА_7 образив ОСОБА_5 , відмовившись на прохання останнього перевдягти брудний одяг та висловився у його сторону словами грубої нецензурної лайки, що потягло обурення та образу ОСОБА_5 , через відчуття ним приниження, внаслідок чого у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник намір на нанесення тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Після чого ОСОБА_5 під час розпочатої ним бійки, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, розуміючи, що голова є життєво важливим органом, знаходячись у положенні сидячи наніс три удари кулаком правої руки у область обличчя, а саме лівого ока ОСОБА_7 , який знаходився в сидячому положенні обернений обличчям до останнього.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , 06.01.2024 року під час спільного вживання алкогольних напоїв приблизно о 19 годині 00 хвилин на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, розуміючи, що голова є життєво важливим органом, знаходячись у положенні сидячи наніс 1 удар кулаком правої руки у область обличчя, а саме лівого ока ОСОБА_7 який знаходився в сидячому положенні від чого останній впав на землю обличчям до гори. Через деякий час ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись у положенні сидячи наніс ще 2 удари кулаком правої руки у область грудної клітини та 3 удари кулаком правої руки у область правого боку ОСОБА_7 , який знаходився в положенні сидячи обличчям обернений до ОСОБА_5

06.01.2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв з ближнього лівого кута у приміщенні бліндажу, який знаходиться у лісосмугі між вищезазначеними населеними пунктами фрагмент деревини заготовлений для опалення буржуйки та тримаючи його у правій руці, знаходячись у напівзігнутому стані наніс ще 4 удари ОСОБА_7 , який знаходився у положенні лежачи на землі на лівому боці з яких 1 удар у область сідниць, 1 удар по правій, 1 удар по лівій нозі та 1 удар у скроневу область голови з лівої сторони.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, 07.01.2024 приблизно о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_5 продовжив наносити численні удари правою ногою та кулаком правої руки в область грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок тіла потерпілому ОСОБА_7 , який в той час знаходився у положенні лежачи на землі, заподіявши не менш 6 ударів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно: в правій тім`яно-потиличній області горизонтальна смугоподібна рана, над правою бровою над правою бровою овальна рана, переривчасте, смугоподібне, вертикальне садна в області правого надпліччя, овальне, переривчасте садна нижче лівої лопатки, смугоподібне, вертикальне, переривчасте садна в області попорекового відділу хребта справа, п`ять смугоподібних, вертикальних, переривчастих садна по середнєпахвинній лінії справа, лінійне, вертикальне садна попереду лівої гомілки, два смугоподібних майже вертикальних садна у області лівої вилиці, овальне садна на правій щоці, овальне садна в області підборіддя справа, по одному майже вертикальному садна зовні лівого променево-п`ясткового та зовні правого передпліччя в верхній третині, розлитий багряний синець в лівій скронево-тім`яній області з переходом на ліву вилицю та щоку, область перенісся та частково на внутрішній кут повік правого ока, в проекції грудини овальний, невиразний синець, зовні обох плеч в середній третині по одному овальному синцю, попереду лівого колінного суглобу два овальних синця, попереду правої гомілки в верхній третині овальний синець, на тильній поверхні правої кисті овальний синець, на тильній поверхні лівої кисті частково з переходом на область першого пальця овальний синець, на грудній клітині зліва по пахвинним лініям на рівні п`ятого та восьмого ребер по одному овальному, переривчастому багряно-синюшному синці, які 07.01.2025 спричини смерть потерпілого ОСОБА_7

08 січня 2025 року о 21 годині 35 хвилин гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано, як підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

09 січня 2025 року у цьому провадженні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, гр. України, українця, який проходить службу у лавах ЗСУ за мобілізацією на посаді старшого навідника окремого гранатометного взводу 1 механізованого батальйону НОМЕР_2 ОМБр ВЧ НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події, а саме бліндажу, який розташований в лісосмузі між населеним пунктом Іскра та населеним пунктом Зелений Гай, Волноваського району Донецької області від 07.01.2025;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 від 08.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 09.01.2025;

- речовими доказами у кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 , у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винним, ОСОБА_9 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавленням волі;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, в тому числі ризик летальності, оскільки підозрюваному загрожує покарання у вигляді від семи до десяти років позбавленням волі.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду.

На думку слідчого, даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_9 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років і це може стимулювати підозрюваного до втечі.

Разом з цим, слід врахувати, що соціальні зв`язки підозрюваного, не перешкоджають йому покинути Донецьку область, матеріальний стан підозрюваного дає йому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду так як підозрюваний є військовослужбовцем та отримував доходи.

Крім цього, слідчий просить врахувати той факт, що підозрюваний протягом тривалого часу проходить військову службу та виконує бойові завдання на території Донецької областей, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

2) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи у місцях її розташування може мати доступ до документів, які можуть мати значення для вказаного кримінального, зокрема тих які стосуються видачі та закріплення вогнепальної зброї, припасів до неї та інших документів, які можуть мати значення для кримінального провадження та можуть бути використаними в ньому в якості доказів.

За таких обставин підозрюваний будучи на волі може мати можливість підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також слід врахувати, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано усіх свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, слідчий зазначає, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень у вчиненні якого він підозрюється та які ще не долучені до матеріалів кримінального провадження та/або не відшукані.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак якщо відносно підозрюваного не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання від вартою це може привести до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення.

Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_9 , може незаконно впливати на свідків події, які також являються військовослужбовцями, та проходять військову службу в районах ведення бойових дій, з метою зміни ними показів або відмови від раніше наданих показів. Показання вказаних осіб можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, у кримінальному провадженні буде призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_9 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі для подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.

Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний ОСОБА_9 , а також будучи на волі і залучити для цього інших осіб.

4) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою приховування раніше вчиненого або будучи військовослужбовцем, з метою ухилення від відповідальності самовільно залишити місце проходження служби, вчинивши тим самим кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407-409 КК України.

За переконанням слідчого, до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи неспроможні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , вважаючи клопотання слідчого необгрунтованим, просили відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події, а саме бліндажу, який розташований в лісосмузі між населеним пунктом Іскра та населеним пунктом Зелений Гай, Волноваського району Донецької області від 07.01.2025;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 від 08.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 09.01.2025;

- речовими доказами у кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 , у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винним, ОСОБА_9 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавленням волі;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, в тому числі ризик летальності, оскільки підозрюваному загрожує покарання у вигляді від семи до десяти років позбавленням волі.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_9 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років і це може стимулювати підозрюваного до втечі.

2) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи у місцях її розташування може мати доступ до документів, які можуть мати значення для вказаного кримінального, зокрема тих які стосуються видачі та закріплення вогнепальної зброї, припасів до неї та інших документів, які можуть мати значення для кримінального провадження та можуть бути використаними в ньому в якості доказів.

За таких обставин підозрюваний будучи на волі може мати можливість підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також слід врахувати, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано усіх свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень у вчиненні якого він підозрюється та які ще не долучені до матеріалів кримінального провадження та/або не відшукані.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак якщо відносно підозрюваного не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання від вартою це може привести до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення.

Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_9 , може незаконно впливати на свідків події, які також є військовослужбовцями, та проходять військову службу в районах ведення бойових дій, з метою зміни ними показів або відмови від раніше наданих показів. Показання вказаних осіб можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, у кримінальному провадженні буде призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_9 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі для подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.

Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний ОСОБА_9 , а також будучи на волі і залучити для цього інших осіб.

4) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою приховування раніше вчиненого або будучи військовослужбовцем, з метою ухилення від відповідальності самовільно залишити місце проходження служби, вчинивши тим самим кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407-409 КК України.

Таким чином, слідчим загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 07 березня 2025 року включно.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, в силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею прийнято рішення не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із начальником Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Возсеяцьке Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , строком до 07 березня 2025 року включно, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_10