ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3903/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/638/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001033 від 11.04.2021, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, не працевлаштованого, який раніше судимим не був, учасника бойових дій, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 05.04.2022 року, приблизно о 15:00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з малознайомою йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи із прямим злочинним умислом, направленим на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, розпочав наносити ОСОБА_9 множинні удари ногами та кулаками, руками по голові, грудній клітині та кінцівках, від яких потерпіла впала на підлогу.

Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, витягнув ОСОБА_9 із приміщення квартири до сходового майданчику під`їзду вказаного будинку та продовжив їй наносити множинні удари ногами та кулаками, руками по голові, грудній клітині та кінцівках, в час коли остання лежала на підлозі.

Далі, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, витягнув ОСОБА_9 із сходового майданчику під`їзду на вулицю до входу до під`їзду, де також продовжив наносити множинні удари ногами та кулаками, руками по голові, грудній клітині та кінцівках, в час коли остання лежала на підлозі. ОСОБА_8 зрозумівши, що потерпіла ОСОБА_9 не може рухатись внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень, покинув місце закінчення нанесення їй тілесних ушкоджень і направився до квартири за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_9 , де сам також тимчасово мешкав, залишивши останню на вулиці, після того, як спричинив їй тілесні ушкодження.

Потерпілій ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/172-А/22 від 06.05.2022 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми з наявністю крововиливів та забійної рани на обличчі, перелому кісток носа, крововиливу під тверду і в м`яку мозкові оболонки, крововиливи на грудній клітині і верхніх кінцівках, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Внаслідок отриманих травм, спричинених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 об 20 год. 15 хв. ОСОБА_9 померла у приміщенні Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова , куди була доставлена для надання їй медичної допомоги та причиною смерті останньої стала закрита черепно-мозкова травма, ускладнена набряком головного мозку та набряком легень. Між тілесними ушкодженнями нанесеними ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 та настанням смерті останньої наявний прямий причинно - наслідковий зв`язок.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений частиною 2 статті 121 КК України, а саме: заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Не погодившись з зазначеним вироком захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 скасувати, ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_8 , оскільки судом не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим та в його діях є склад кримінального правопорушення, та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що суд першої інстанції ухвалив вирок, який не відповідає вимогам статті 370 КПК України, при розгляді даного провадження судом допущено процесуальне порушення, яке не може бути усунене при апеляційному розгляді, суд поклав в основу вироку не підтверджені доказами дані, фактично переписавши зміст обвинувального акту.

Судом зазначено, що між тілесними ушкодженнями нанесеними ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 та настанням смерті останньої наявний прямий причинно - наслідковий зв`язок, на думку захисника це твердження не відповідає дійсності, оскільки висновок експертизи містить дані зовсім іншої особи, так згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17/172-А/22, початої 07 квітня 2022 року та закінченої 06 квітня 2022 року відсутня причина смерті ОСОБА_9 висновок стосується ОСОБА_10 . Також згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-174 72-А/22 група крові та кров на наявність алкоголю не досліджувалась.

Крім того в основу вироку були покладені докази, а саме: протокол огляду місця події від 11.04.2022, який був складений в приміщенні поліції ( АДРЕСА_3 ) та обвинувачений добровільно видав свої речі; дані судово-медичної експертизи відповідно до якої існує мала ймовірність того, що потерпіла після отримання травми голови могла здійснювати активні самостійні дії; протокол огляду місця події (житлового будинку по АДРЕСА_4 ) з фото таблицею було складено лише 11.04.2022 через 7 днів після події злочину; також критично необхідно ставитись до показів свідка ОСОБА_11 , який опитував потерпілу в приймальному відділені лікарні, оскільки на питання вона відповідала не конкретно та не могла самостійно писати, крім того потерпілій не були проведені всі необхідні дослідження оскільки остання не виконувала команди лікарів; данні судово-імунологічних експертиз № 14/1710 Дм/22 від 27.06.2022, № 14/1711 Дм/22 від 21.06.2022 відповідно до яких знайдена на речах обвинуваченого кров не виключає її походження від потерпілої, однак на думку захисника це є припущенням та неперевіреним фактом з огляду на те, що обвинувачений повідомляв про те, що 05.04.2022 став учасником побиття невідомим чоловіком та кров на його одязі могла належати саме іншому учаснику сутички; висновки судово-медичної експертизи № 14/1710-ДМ/22 не зазначають про те, що кров на речових доказах, вилучених у ОСОБА_8 належить потерпілій ОСОБА_9 : експерт посилається на ксерокопію довідки з лікарні про групу крові ОСОБА_9 , чим і пов`язує типовість крові потерпілої з слідами крові на речових доказах, що є припущенням.

Також апелянт звертає увагу на те, що допитані в судовому засіданні свідки не надали показань на підтвердження змісту обвинувального акту по відношенню ОСОБА_8

Протоколи огляду місця події та протоколи огляду предметів, не містять інформації на підтвердження змісту обвинувального акту, а лише описують вилучені предмети, що само по собі не є доказом на підтвердження змісту обвинувального акту. Інших доказів, які б можна було вважати такими, що підтверджують зміст обвинувального акту, стороною обвинувачення не надано.

Захисник звертає увагу, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручене без участі захисника, що підтверджується змістом повідомлення про підозру, яке було вручене 12.04.2022 року о 11:50 годин, в той час як захисника з Центру БПД ОСОБА_12 було направлено за дорученням 12.04.2022 року після 12:00, тобто після вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, що є грубим порушенням права ОСОБА_8 на захист.

Захисник вважає, що все вищенаведене свідчить, що всі припущення з боку обвинувачення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та перевірки доказами, що в свою чергу є сумнівами, які трактуються на користь обвинуваченого, та у сукупності всіх матеріалів можна дійти висновку про непричетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину, що в свою чергу має наслідком виправдання ОСОБА_8 відповідно до положень статті 373 КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії обвинуваченого та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Апеляційні доводи захисника, які містять твердження про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, на думку суду апеляційної інстанції мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з обраною лінією захисту, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Такі твердження апелянта повністю спростовуються об`єктивними відомостями, дослідженими судом першої інстанції під час судового розгляду за участю сторін, та яким надано обґрунтована правова оцінка у оскаржуваному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав та пояснив, що він дійсно тимчасово мешкав в кв. АДРЕСА_5 в квітні 2022 року. В цій квартирі жив ОСОБА_13 , хазяїн та жінка ОСОБА_9 , у якої інколи виникали конфлікти з мешканцями. 04.04.2022 року ввечері в квартирі він випивав з іншими, потім виходив з квартири, що було потім не пам`ятає. 05.04.2022 року його затримала поліція, оскільки ОСОБА_14 була побита на вулиці, однак нічого з даного питання сказати не може.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції на її спростування, належним чином проаналізував і оцінив зібрані у справі докази, якими і обґрунтував своє рішення.

Колегія суддів вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку й детально наведеними у вироку доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно поклав в основу вироку показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , які були допитані судом у судовому засіданні, та пояснили:

- свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працює у полку поліції особового призначення ГУНП в Харківській області на посаді старшого інспектора роти. 05.04.2022 він перебував на службі та здійснював патрулювання у Київському районі і приблизно о 16:00 проїжджаючи поруч з адресою: АДРЕСА_4 побачив групу осіб у військовій формі та карету швидкої допомоги, зупинився, щоб дізнатись що трапилось. Коли підійшли до під`їзду побачили, що там лежала жінка похилого віку уся в крові та на неї було накинуте лахміття. Вони в неї запитали, «що трапилось?», вона нічого не відповіла та тільки несла якусь нісенітницю. Вони допомогли погрузити її до машини швидкої медичної допомоги, щоб доставити її до лікарні та надати медичну допомогу. Жінка була вся в крові, на голові мались ушкодження у вигляді зчісів, під одягом тілесні ушкодження вони не бачили. Потім вони пішли до сусідів, щоб дізнатись чи чули вони якісь крики чи якусь метушню, оскільки вона знаходилась у під`їзді. Відкрили тільки у одній квартирі на першому поверсі, у першій квартирі зліва. Там їм відкрив чоловік, прізвище якого було ОСОБА_18 , який сказав, що нічого не чув. Потім підійшли хлопці з ТРО та повідомили, що в нього завжди проживає чи постійно буває ОСОБА_19 , який є « аварійний » та з ним постійно відбуваються якісь випадки, через які його вигнали з ТРО. Також вони повідомили, що ОСОБА_18 є його товаришем. ОСОБА_18 повідомив, що ОСОБА_19 немає, та запропонував зайти та перевірити. Коли вони зайшли до квартири, разом із хлопцями з ТРО то побачили, що ОСОБА_19 сидить на ліжку. Вони запитали в нього, чи чув він як кричала бабка, на що ОСОБА_19 відповів, що не чув та нічого не бачив. Оглянувши ОСОБА_19 вони побачили на його штанах та на взутті сліди крові. Окрім цього, повідомив, що в його напарника залишились фотографії на яких це зафіксовано. Коли вони запитали ОСОБА_19 про сліди крові, він повідомив, що все ж таки її бачив та намагався надати їй допомогу. Тобто змінив свої покази. На запитання чи бив він її, він відповів, що не бив. Сліди крові були на взутті та штанах. У подальшому, ОСОБА_21 та ОСОБА_19 було доставлено до Київського райвідділу для встановлення обставин.

- свідок ОСОБА_16 пояснив, що він працює у полку поліції особового призначення ГУНП в Харківській області. Під час патрулювання Київського району у складі групи швидкого реагування 05.04.2022 близько 16:00 вони проїжджали по АДРЕСА_4 . Там стояли хлопці у камуфляжній формі, як пізніше виявилось із складу ТРО, та карета швидкої допомоги. Біля під`їзду лежала жінка, на неї було накидані старі речі. Підійшовши вони побачили жінку, у якої лице було в крові, вона не могла нормально роз`яснити, що з нею трапилось, вона казала незрозумілі речення. У під`їзді, біля якого вона лежала, були плями крові та сліди, як її витягували з під`їзду. Вони з напарником вирішили зробити поквартирний обхід. Вона лежала біля під`їзду, на тротуарі, але у під`їзді мались сліди волочіння. Під час поквартирного обходу на першому поверсі відкрили тільки в одній квартирі там проживав громадянин ОСОБА_22 чи ОСОБА_18 . З ними були представника ТРО міста, які повідомили, що у цій квартирі постійно знаходиться громадянин ОСОБА_19 , якого вони знали як проблемну людину, з яким під час його перебування у стані алкогольного сп`яніння виникають постійні проблеми. Також, вони закцентували, що даний громадянин міг бути причетний до цієї події. Громадянин ОСОБА_18 чи Ким сказав, що ОСОБА_19 немає вдома, проте сказав, що якщо йому не вірять, то вони можуть зайти та перевірити. Зайшовши до квартири вони побачили, що в квартирі знаходиться громадянин ОСОБА_19 . На запитання, щодо відомих їм обставин, ОСОБА_19 та його товариш сказали, що нічого не чули та нікого не бачили. Потім під час бесіди з ОСОБА_19 вони побачили плями бурого кольору на його взутті та одязі, а саме на військовій формі кольору олива, близької до кольору форми Національної гвардії України, плями крові були на берцях та на штанах нижче коліна. ОСОБА_19 не міг пояснити звідки ці плями крові, та потім почав змінювати свої покази та повідомив що бачив цю жінку та намагався підняти її та надати допомогу під час чого і забруднився. Після чого було вирішено доставити його до Київського відділу поліції для з`ясування обставин.

- свідок ОСОБА_17 який надав свідчення, відповідно до яких з ОСОБА_8 познайомився на початку війни в 2022 році, та перебуває з ним у дружніх стосунках. ОСОБА_17 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з двоюрідним братом ОСОБА_23 , який є інвалідом першої групи, та фактично не може здійснювати будь-які дії руками та не може ходити (тільки повзати). ОСОБА_17 перед війною приїхав до нього та запропонував переїхати на Закарпаття, у зв`язку з тим, що скоро буде війна. Проте брат не захотів переїжджати, через бабусю. Бабуся не була його родичкою, а була мамою його знайомого. Свідок не знає як її звуть, проте вказує, що це була бабуся віком близько 80 років, яка проживала у ОСОБА_13 , в кімнаті в основному сиділа. В момент коли свідок приїхав до брата, вона вже там проживала. Обвинуваченого він знає через те, що на АДРЕСА_4 був блокпост ТРО, де також був ОСОБА_19 . І той, після зміни, практично кожного дня, часто заходив до нього попити чай. 04.04.2022 ввечері він з ОСОБА_19 та ОСОБА_13 трохи випили горілки у зв`язку тим, що він дізнався про смерть двоюрідного брата. У бабусі з ОСОБА_13 ввечері виник конфлікт, в ході якого вона не давала йому дивитись телевізор та забрала від нього пульт. У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 не ходить, він не міг цьому ніяк зарадити. Проте якимось чином доповз до телевізора та відірвав від нього дроти, щоб ні він, ні вона не могли його дивитись. Потім бабуся взяла телефон та подзвонила якійсь жінці, та в ході розмови бабуся повідомила жінці, що її син загинув на війні. Наступного ранку виявилось, що у ОСОБА_13 зник повербанк, який в подальшому виявили у бабусі. Після чого ОСОБА_24 забрав силою у неї цей повербанк. В ході конфлікту свідок чув, що бабуся кричала « ОСОБА_25 вбивають». Він разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_13 допили горілку. Він пішов за гуманітарною допомогою, окрім них у квартирі нікого не було, проте коли повернувся, приблизно через дві години, біля під`їзду стояла швидка допомога, ТРО та міліція. У кареті швидкої лежала бабуся, на обличчі якої була кров та забої. Його відразу спитали де ОСОБА_19 , проте він не знав його прізвища, і сказав, що зараз подивиться. В під`їзді були сліди крові. Двері до квартири йому відкрив ОСОБА_19 . Разом з ним до квартири зайшов командир ТРО та поліція. ОСОБА_19 був одягнутий у військову форму та берци. ОСОБА_19 і його повезли до райвідділу поліції. ОСОБА_19 запитав в нього, як там його собака, на що він повідомив, що її забрали до притулку. У ОСОБА_19 з бабусею не було ніяких відносин, тільки цього вечора ОСОБА_19 вскипів у зв`язку з тим, що вона сказала, що її син загинув на війні та через ОСОБА_13 , який пожалівся, що вона забрала його повербанк.

- свідок ОСОБА_11 , який в суді пояснив, що працює на посаді оперуповноваженого ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та йому було доручено опитати потерпілу, як звати не пам`ятає, якій 05.04.2022 були нанесені тілесні ушкодження. Приїхавши до лікарні у приймальному відділенні в кабінеті політравми він побачив лежачу на візку бабусю, у якої була перемотана бинтом голова, та яка перебувала майже у неконтактному стані, поруч з нею перебував медичний працівник. На питання вона відповідала не конкретно, писати вона самостійно не могла. Крім того, на питання, «що сталось?», вона відповіла: «побив», на питання «хто саме?», вона відповіла « ОСОБА_24 ». Після чого її відвезли з приймального відділення, у зв`язку з чим він не зміг опитати її письмово. Потім в нього не було можливості спілкуватись з нею, у зв`язку з тим, що вона в той же день померла. З метою встановлення особи на ім`я ОСОБА_24 , ним було здійснено виїзд на місце, та була встановлена камера відеоспостереження під`їзду, доступ до якої був у представника ТРО, який за допомогою мобільного додатку зробив копію та надав її, та яку в подальшому долучено до матеріалів справи. Будь-якої можливості зробити запит з метою отримання вказаного відеозапису не було, у зв`язку з активними бойовими діями та тим, що військові не представлялись та навіть не називали своє ім`я. Окрім цього, за місцем мешкання бабусі ним було встановлено особу з інвалідністю, даних якої він не пам`ятає і встановлено особу ОСОБА_27 , це був ОСОБА_19 .

Також судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться у:

- протоколі огляду місця події від 11.04.2022, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам поліції: штани чоловічі, військового стилю, темно зеленого кольору, з кишенями, без позначень, на правій штанині в нижній частині маються плями речовини бурого кольору, внизу штанина має пошкодження у вигляді розрізів; взуття чоловіче (берци) розмір 43, темного кольору (темно-коричневого), на зовнішній стороні наявні сліди речовини бурого кольору. Згідно постанови слідчого від 15.04.2022 року вилучені речі визнані речовими доказами;

- висновку судово-медичної експертизи № 12/17/172-А/22 від 11.04.2022. відповідно до якої у потерпілої мало місце ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливів та забійної рани на обличчі, переламами кісток носу, крововиливом під тверду та у м`яку мозкові оболонки, крововиливи на грудній клітині та верхніх кінцівках. Причиною смерті потерпілої виявилась закрита черепно-мозкова травма, ускладнена набряком-набуханням головного мозку, набряком легень. Вказані перелічені ушкодження виникли від впливу тупих твердих предметів, незадовго до потрапляння до лікарні - травма голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, крововиливи на тілі та забійна рана на обличчі мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Між травмою голови та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Удари по тілу, в т.ч. у область обличчя нанесені із значною силою. Після отримання травми голови, мала ймовірність того, що ОСОБА_14 могла здійснювати активні самостійні дії;

- медичній документації № 4816 ОСОБА_28 , 1941 р.н. з КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.. О.І. Мещанінова»;

- протоколі огляду місця події від 11.04.2022 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . Поряд із входом до 4х поверхового будинку який розташований за вищевказаною адресою, знаходяться в хаотичному порядку розкидані речі, одяг, покривала, полімерні пляшки, паперові вироби. Далі за оглядом ідуть дерев`яні двері, які ведуть до входу в 4-х поверховий будинок. Після входу іде кімната коридору в якій зліва при вході на підлозі видніються сліди речовини бурого кольору - в під`їзді. В ході огляду вилучені сліди речовини бурого кольору;

- протоколі огляду від 15.04.2022 з фототаблицею, в ході якого оглянуто: штани чоловічі, військового стилю, темно зеленого кольору, з кишенями, без позначень, на правій штанині в нижній частині маються плями речовини бурого кольору, внизу штанина має пошкодження у вигляді розрізів; взуття чоловіче (берци) розмір 43, темного кольору (темно-коричневого), на зовнішній стороні наявні сліди речовини бурого кольору;

- протоколі огляду від 25.04.2022, в ході якого слідчим оглянуто: диск DVD-R, при відкритті якого виявлено один відеозапис з назвою «відео». Файл має звук. В верхній правій частині мається позначення дати та часу (дата 05.04.2022 час 15:00) відеозапис тривалістю 09 хвилин 30 секунд. В ході огляду видно місцевість, проїзджу частину дороги поміж домами №54 та 57 за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька та тротуар біля вказаних будинків. Відеозапис містить звук. На 38-й секунді відеозапису, на тротуарі біля входу до під`їзду будинку № 57 особа викидає на землю предмет, схожий на елемент одягу. На 02 хв. 13 сек. відеозапису чутно звуки, схожі на жіночий крик. На 03 хв. 16 сек.відеозапису з`являється особа, вдягнута в військовий одяг, темно-зеленого кольору, особа за зовнішніми ознаками статури та обличчя схожа на ОСОБА_8 . Даний чоловік витягує на землю особу, ідентифіковано як ОСОБА_9 03 хв. 18 сек. даний чоловік зникає з камер. На вказаний момент на голові ОСОБА_9 видно сліди речовини червоного кольору. ОСОБА_9 у свідомості рухає головою та промовляє «Пожалуйста. Мне плохо». Крім того на фоні чутно звуки биття металу. На 04 хв. 42 сек. з`являється вищевказаний чоловік, який тримає в лівій руці предмет, схожий на білий пакет, а в правій руці предмет продовгуватої форми. Вказаний пакет він кидає в ОСОБА_9 та бере в ліву руку предмет продовгуватої форми. Після чого нихиляється до ОСОБА_9 , нерозбірливо щось промовляє та наносить удар вказаним предметом по голові. Далі знову зникає. ОСОБА_9 рухає головою та руками. На 06 хв. 56 сек. Чоловік знову з`являється з предметом в руках, схожим на білий мішок. Він підходить до жінки, становиться біля неї. ОСОБА_9 промовляє до нього декілька разів «Пожалуйста. Мне плохо». На що даний чоловік говорить: «ты думаешь два года жила на халяву» далі слова нерозбірливо. Після чого він плюнув на жінку та зникає. На протязі відеозапису будь-які інші сторонні особи відсутні. Крім того, на відео постійно слідує собака коричнево-чорного кольору;

- огляді вказаного DVD-R диску в судовому засіданні за участі всіх учасників , під час якого досліджено відеозапис, який міститься на вказаному диску, зміст якого відповідає відомостям, які зазначені в протоколі огляду. Згідно постанови слідчого від 25.04.2022 року даний диск визнаний речовим доказом;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1710-Дм/22 від 27.06.2022, за яким на черевиках (об`єкти № 1-13), вилучених у ОСОБА_8 в ході огляду місця події, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та походження її від потерпілої ОСОБА_9 не виключається;

- висновку судово-імунологічної експертизи №14/1711-Дм/22 від 21.06.2022, за яким на брюках (об`єкти № 1-4), вилучених у ОСОБА_8 в ході огляду місця події, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та походження її від потерпілої не виключається.

- карті виїзду бригади екстреної медичної допомоги 05.04.2022 року о 15:42 год. за адресою: АДРЕСА_6 до ОСОБА_9 , 1941 р.н. та диску запису виклику перехожих. З карти вбачаються відомості щодо наявних тілесних ушкоджень, з зазначенням пояснень перехожих, які виявили дану жінку на вулиці побиту, з травмами, у крові. На запитання що сталося, жінка повідомила, що травми отримала внаслідок побиття. Згідно постанови слідчого від 10.05.2022 року диск з відеозаписом виклику медиків визнано речовим доказом.

Суд першої інстанції оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, прийняв до уваги положення частини 1 статті 94 КПК України, відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приведені докази під час судового розгляду, аналіз свідчень всіх допитаних свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати доведеними покази свідків щодо обставин подій, які інкриміновані обвинуваченому стосовно вчинення ним дій щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, які в подальшому спричинили її смерть, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі і спосіб нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, їх кількість, наявність неприязнених відносин між обвинуваченим та потерпілою на грунті відносин між іншими проживаючими в квартирі, поведінка обвинуваченого під час та після скоєного, в тому числі і на вулиці, свідчать про умисний характер дій ОСОБА_8 , що також не суперечить даним в частині механізму утворення, часу та способу спричинення встановлених у померлої тілесних ушкоджень, з даними по подіях, що інкриміновані обвинуваченому.

Суд першої інстанції вважав, що обвинувачений реалізовував злочинний умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, враховуючи в тому числі і її вік, її прохання про припинення побиття та надання їй допомоги, залишення її на вулиці, і всі ці обставини та дії обвинуваченого в подальшому спричинили її смерть, при цьому обвинувачений об`єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості своїх дій та розумів їх.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд першої інстанції вважав доведеною вину ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, оскільки досліджені дані про обставини подій, і дії обвинуваченого взаємно узгоджуються між собою та не спростовані стороною захисту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції вважає, що зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції ретельно дослідив наявні в матеріалах провадження докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, врахував спосіб, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій, поведінку винного після вчиненого злочину, його взаємини з потерпілою, що передували події.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції надана оцінка всім доводам сторони захисту, в тому числі і обвинуваченого щодо заперечення вчиненого ним злочину та його поясненням, про те що він не пам`ятає точні обставини подій, та дійшов обгрунтованого висновку про те, що провина обвинуваченого за частиною 2 статті 121 КК України доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а заперечення своєї провини ОСОБА_8 суд розцінив, як лінію захисту від обвинувачення, та зазначив, що відповідно до показань обвинуваченого в суді де він на запитання прокурора по відношенню до потерпілої пояснював, сказав, що не пам`ятає подій, а на інші запитання щодо речей, собаки, інших мешканців, сварок, які відбувалися, у день побиття потерпілої, відповідав точно та послідовно.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, враховуючи, що судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Версія та доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, відсутність належних та допустимих доказів вчинення саме ОСОБА_8 інкримінованого злочину, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, що спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Під час апеляційного перегляду, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є правовими підставами для скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 405; пунктом 1 частини 1 статті 407; 418; 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання повного тексту ухвали.

Головуючий:

Судді: