ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/139/25

1-кп/609/51/2025

11 березня 2025 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 19 січня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не одруженої, із середньою освітою, на утриманні має малолітнього сина, не депутатки, непрацюючої, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2025 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000040 від 19 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В подальшому, дію воєнного стану було неодноразово продовжено, який триває і на даний час. Зокрема, 29.10.2024р. Президент України підписав Закон України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №4024-ІХ від 29.10.2024р., відповідно до якого дію воєнного стану продовжено до 08.02.2025р.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2025р. близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебувала у житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , із яким переглядала кінофільми на мобільному телефоні торговельної марки «Хіоmі Redmi 13С», модель «23108RN04Y», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , із двома сім-картками оператора ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 4/128 GB. Вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 (надалі ОСОБА_5 ), який під час перегляду фільму заснув. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, 16.01.2025р. близько 22 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон торговельної марки «Хіоті Redmi 13С», модель «23108RN04Y», вартістю 3739,20 грн. (три тисячі сімсот тридцять дев`ять грн. 20 коп.), який знаходився на столі. Після чого покинула місце вчинення злочину та отримала можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду на суму 3739,20 грн. (три тисячі сімсот тридцять дев`ять грн. 20 коп.).

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої

Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зазначив, що претензій до обвинуваченої не має, шкода йому відшкодована у повному обсязі. Просив не застосовувати до обвинуваченої суворої міри покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винної, те, що вона раніше не судима, утримує малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , її вік, думку потерпілого, відсутність майнових претензій до обвинуваченої, повне відшкодування шкоди, позитивну характеристику та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне та повне відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченою, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не вбачає

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, негативного відношення до вчиненого нею кримінального правопорушення, повного відшкодування шкоди та критичної оцінки своїх дій, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії на неї слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки, що дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

В ході досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Одночасно, враховуючи подане клопотання прокурора, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше шістдесяти днів, тобто до 08 травня 2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, КПК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи від 27 січня 2025 року (висновок експерта №СЕ-19/120-25/1065-ТВ) в сумі 1989,75 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) в користь держави.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року (справа № 601/224/25, провадження 1-кс/601/37/2025) на: мобільний телефон «Хіоmі Redmi 13С», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , із двома сім-картками оператора ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 4/128 GB з резиновим чохлом чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_5 , який поміщено у полімерний прозорий сейф - пакет №CRI 1142493 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: вул. Драгоманова, 5 м. Кременець Тернопільська область.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Хіоmі Redmi 13С», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , із двома сім-картками оператора ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 4/128 GB, що знаходиться у резиновому чохлі чорного кольору, який поміщено у спеціальний пакет Експертної служби МВС №6131996 та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: вул. Драгоманова, 5 м. Кременець Тернопільська область - повернути ОСОБА_5 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання застосованого до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2025 року. Продовжити покладені на ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду, не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого чи прокурора та суду.

Строк дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків встановити до набрання вироком законної сили, але не більше шістдесяти днів, тобто до 07 травня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1