Справа № 632/328/25
провадження № 1-кп/632/127/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про призначення судового розгляду/

20 лютого 2025 року м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 24.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Зі Златопільського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ухвалою суду від 19 лютого 2025 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала суду заяву, де просила кримінальне провадження розглянути у її відсутність.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, а також думку інших учасників судового провадження, які не заперечували проти закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2024 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді від 21.01.2025 продовжено в межах строку досудового розслідування. Строк дії запобіжного заходу закінчується 21 лютого 2025 року, у зв`язку з чим прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про подовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, зазначивши, що він тільки захищався, є пенсіонером, має дружину, яка потребує допомоги.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, доходить подальшого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, зокрема, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконного впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення зазначеного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи й судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами, а також, що окрім загальної складності справи, існують особливі обставини, пов`язані з конкретним становищем обвинуваченого, які виправдовують його тримання під вартою протягом такого строку (наприклад рішення у справі «Еререн проти Німеччини» (Ereren v. Germany), заява № 67522/09, пп. 64 та 65, від 6 листопада 2014 року).

Отже, суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед, у спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень що спричинили смерть потерпілого. ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що він є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, яке на даний час розглядається судом, належних висновків для себе не зробив, не вжив заходів щодо уникнення або врегулювання конфлікту з потерпілим законним шляхом, а навпаки свідомо, умисно спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, яке призвело до гострої крововтрати від якої останній помер на місці.

З урахуванням наведеного, особи ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому в межах встановлених статтею 197 КПК України.

Крім того, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини.

Окрім цього, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність вирішення питання щодо об`єднання матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в одне провадження у зв`язку із тим, що в провадженні суду, а саме у судді ОСОБА_1 , перебуває ще одна справа щодо останнього, матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за 0000015 від 03.01.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 632/1438/24), яка призначена до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Учасники кримінального провадження не заперечували проти об`єднання матеріалів кримінального провадження в одне провадження.

У кримінальному провадженні, до якого об`єднується вказане кримінальне провадження, вже доручено підготувати досудову доповідь представнику персоналу органу пробації щодо обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 183, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі суду.

Об`єднати кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (справа № 632/328/25), та кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справи № 632/1438/24) в одне провадження, присвоївши їм єдиний номер 632/1438/24.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тримання під вартою в умова ДУ «Харківський слідчий ізолятор», залишити без змін і вважати продовженим на 60 діб по 20 квітня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про застосування альтернативного запобіжного заходу відмовити.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала остаточна, але може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1