Ширяївський районний суд Одеської області
05.03.2025 Справа №: 518/161/25 Провадження № 1-кп/518/34/2025
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Ширяєве угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 04.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, учня 11 класу ОЗО «Ширяївський ліцей» Ширяївської селищної ради Березівського району, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 року біля 19:30 години, мешканець селища Ширяєве, Березівського району. Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув у с. Миколаївка, Березівського району, Одеської області, з метою вирішення питань щодо розподілу майна з колишнім співмешканцем його матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Перебуваючи на вул. Кучеряби, с. Миколаївка, Березівського району, Одеської області, поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 04.12.2024 року приблизно о 20:00 годин, помітив там ОСОБА_7 , який перебував у салоні автомобіля марки «Nissan Maxima» д/з НОМЕР_1 , 2002 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить брату останнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Побачивши ОСОБА_7 у салоні автомобіля марки «Nissan Maxima» д/з НОМЕР_1 , у ОСОБА_4 раптово виник корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
У ході реалізації-даного корисливого умислу ОСОБА_4 почав вимагати від ОСОБА_7 щоб останній розблокував двері та вийшов з вказаного автомобіля.
Почувши відмову ОСОБА_7 вийти з автомобіля, ОСОБА_4 ногами вибив лобове скло вказаного транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля на вулицю та ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, почав руками та ногами завдавати удари у різні частини тіла ОСОБА_7 .
В результаті даних ударів ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді саден обличчя. Виявлене у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Намагаючись уникнути побиття, ОСОБА_7 вдалося втекти до двору найближчого домоволодіння, ОСОБА_4 керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи в умовам воєнного стану, сів за кермо автомобіля марки «Nissan Maxima» д/з НОМЕР_1 , 2002 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , вартість якого складає 120 000 гривень та розпорядився ним на власний розсуд, а саме поїхав до селища Ширяєве, Березівського району, Одеської області.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на суму 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

24 січня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні № 0000717 заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75, 104 КК України, поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України. ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди,в угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, його захисника, законного представника обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім..

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінальноо правопорушення, особу обвинуваченого, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у вигляді п`яти років позбавлення волі, покаранню, встановленому санкцією ч. 2 ст. 289 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком згідно ст. 75, 104 КК України, та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-374, 394,395,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 січня 2025 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000717 від 04.12.2024 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В порядку ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4ст. 394 КПК Українидо Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9