Справа 688/658/25
№ 1-кс/688/560/25
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 березня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000101 від 10 лютого 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

12 березня 2025 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на початку січня 2025 року, близько 15 год, точного часу та дати встановити не представилось за можливе, ОСОБА_6 , перебуваючи на сміттєзвалищі, що за межами с. Путринці Ізяславської ТГ Шепетівського району Хмельницької області, виявив поліетиленовий пакет зеленого кольору, в середині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який, з метою власного вживання та без мети збуту, в порушення вимог ст. 7 та ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2009 року № 589, діючи умисно та протиправно, переніс до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , таким чином вчинивши незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, діючи в порушення ст.ст. 2, 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» умисно, з метою особистого вживання та без мети збуту, зберігав на горищі будинку, де проживає.

12 лютого 2025 року, в період часу з 08 год 11 хв по 08 год 46 хв, в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , що за вищевказаною адресою виявлено та вилучено поліетиленовий пакет зеленого кольору, де була наявна речовина рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, вагою 74,14 г.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Крім того, на початку січня 2025, близько 15 год 00 хв, точної дати та часу встановити не представилося за можливе, ОСОБА_6 , перебуваючи на сміттєзвалищі, що у с. Путринці Ізяславської ТГ Шепетівського району Хмельницької області, де виявив поліетиленовий пакет зеленого кольору, в середині якого знаходилися дванадцять патронів, що є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами до автоматів (АК -74, АКС-74, АКС -74У), ручного кулемета РКК-74 та іншої зброї калібру 5,45х39 мм: одинадцять патронів з кулею зі сталевим осердям, виробництва машинобудівного заводу ім. Леніна м. Фрунзе (Бішкек), СРСР,1990 р.в., один патрон із трасуючою кулею, виробництва Ульяновського машинобудівного заводу, м. Ульяновск, СРСР, 1982 р.в., які, в порушення вимог п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, переніс до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де надалі зберігав на горищі житлового будинку, що на території вказаного господарства, до 12 лютого 2025 року, а саме до проведення санкціонованого обшуку, під час якого вони були виявлені та вилучені.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

27 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

10 лютого 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000101 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав о 07 год 00 хв 12 березня 2025 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви від 10 лютого 2025 року, протоколом проведення обшуку від 12 лютого 2025 року, висновком експерта №СЕ-19/123-25/2556-БЛ від 24 лютого 2025 року, висновком експерта №СЕ-19/123-25/2694-НЗПРАП від 21 лютого 2025 року, повідомлення про підозру від 27 лютого 2025 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 27 лютого 2025 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 27 лютого 2025 року.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність такого ризику, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема, враховано те, що останній, не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується негативно, являється внутрішньо переміщеною особою, до початку повномасштабного вторгнення проживав у с. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, яке наразі знаходиться під тимчасовою окупацією, та усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, після вчинення злочинів, ОСОБА_6 потягом намагався виїхати в Черкаську область до брата, що також свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Зокрема, вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин, які останній не виконав та 17 лютого 2025 року Шепетівською окружною прокуратурою до суду скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.389 КК України.

Ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що останній за короткий проміжок часу вчинив ряд злочинів проти життя та здоров`я особи, що свідчить про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень та небажання ставати на шлях виправлення.

З врахуванням, інкримінованих органом досудового слідства ОСОБА_6 злочинів, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави та зазначити обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 квітня 2025 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_6 заставу розміром 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з населеного пункту (с. Путринці, Шепетівський район, Хмельницька область), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2025 року.

Слідчий суддя