Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2262/24
Провадження № 1-кс/494/696/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 р. м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000720 від 07.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до Березівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000720.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу визначено слідчому судді ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 07.12.2024 року, приблизно о 00:15 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував поблизу будівлі Михайло-Олександрівського старостинського округу Березівської ОТГ за адресою: АДРЕСА_1 , та в останнього виник злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, яке належить Березівській міській раді. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, перебуваючи поблизу вікна будівлі, розбив його та з використанням сірників підпалив наявний в нього папір, закинув його в середину приміщення, в результаті чого дерев`яна віконна рама зайнялось вогнем і тим самим здійснив підпал приміщення будівлі Михайло-Олександрівського старостинського округу. В результаті підпалу та подальшого загоряння, під впливом термічної дії відкритого вогню пошкоджено майно яке належить Березівській міській раді, а саме: вікно, стільці у кількості 16 штук, вхідні двері а також облицювання стін і стелі на загальній площі 30 квадратних метрів. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду Березівській міській територіальній громаді на суму 85 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

07.12.20224 року о 10:10 год ОСОБА_5 затримано. 07.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1 п. 3 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 09.12.2024 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні. Окрім цього, під час судового засідання вказали про можливість застосування застави у найвищому розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти причетності його до інкримінованого йому кримінального правопорушення та свою вину визнав, розповів про обставини вчиненого ним діяння. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи захисник та підозрюваний - не заявляли. Водночас, ОСОБА_5 та його захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній не збирається перешкоджати досудовому розслідуванню. Ризики, передбачені ст.177 КПК України не підтверджені та необґрунтовані слідчим, прокурором. Окрім ,цього ОСОБА_5 зазначив, що отримує кошти від батьківського паю та у нього є тітка, яка живе поруч у с. Демидове та має певні кошти, місце проживання.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000720, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

Слідчим суддею встановлено, що на розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000720 від 07.12.2024 року, у якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000720 вбачається, що 07.12.2024 року, приблизно о 00:15 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував поблизу будівлі Михайло-Олександрівського старостинського округу Березівської ОТГ за адресою: АДРЕСА_1 , та в останнього виник злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, яке належить Березівській міській раді. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, перебуваючи поблизу вікна будівлі, розбив його та з використанням сірників підпалив наявний в нього папір, закинув його в середину приміщення, в результаті чого дерев`яна віконна рама зайнялось вогнем і тим самим здійснив підпал приміщення будівлі Михайло-Олександрівського старостинського округу. В результаті підпалу та подальшого загоряння, під впливом термічної дії відкритого вогню пошкоджено майно яке належить Березівській міській раді, а саме: вікно, стільці у кількості 16 штук, вхідні двері а також облицювання стін і стелі на загальній площі 30 квадратних метрів. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду Березівській міській територіальній громаді на суму 85 000 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 07.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та оригінали матеріалів кримінального провадження №0000720, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність прокурором обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 194 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 07.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 07.12.2024;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протоколом огляду речей та документів від 07.12.2024.

Більш того, підозрюваний під час судвоого засідання визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушені

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи тяжкість ймовірного покарання, так у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, також, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний знайомий з особами, які фігурують як свідки у даному кримінальному провадженні, які є односельцями с. Демидове Березівського району Одеської області, а тому може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність даного ризику.

Водночас, щодо ризику за п.5 ч.1 ст.177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення) та як зазначено у клопотанні, «…враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , у органу досудового розслідування є підстави побоюватись щодо вчинення останнім нового кримінального правопорушення…», то даний ризик не знайшов свого підтвердження та недоведений слідчим, прокурором, будь-яких доказів причетності або притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності останнього - не надано, а тому слідчий суддя вважає його безпідставним.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність двох ризиків за п.1 та п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України;

-пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років;

-станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 виповнилося 20 років; підтверджені належним чином дані, що стан його здоров`я несумісний з триманням під вартою, відсутні.;

-підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, офіційно не навчається, сім`ї не має, що свідчить про відсутність постійних соціальних зв`язків. Надана негативна характеристика старости села.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідування кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного, який вчинив тяжкий злочин, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий, прокурор у своєму клопотанні.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства, також може мати вплив на свідків, оскільки знає їх, про що зазначив у судовому засіданні. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з можливістю підозрюваного спілкуватися з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зв`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі, а тому суд доходить до переконання, що підозрюваний фактично безперешкодно та не маючи будь-яких стримуючих факторів може залишити житло. Більш того, слідчий суддя враховує, що останній не має власного життя та не зареєстрований, проживає останні 5 місяців тимчасово за адресою: АДРЕСА_1 з дозволу іншого власника, яка перебуває зі слів підозрюваного за кордоном та підтверджено наданою характеристикою на ОСОБА_5 , що може свідчити про безперешкодне залишення даного житла.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, під час судового засідання слідчий та прокурор просили розглядати можливість внесення застави.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує вимоги ст.182 КПК України та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 194 КК України, з огляду на обставини справи, майновий стан підозрюваного, який офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, однак, з його слів отримує щомісячно кошти за батьківський пай кошти, а також зважаючи на існування вищезазначених ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на останнього у разі внесення застави обов`язків передбачених ч.4 ст.194 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_5 було затримано 07.12.2024 року о 10:10 годині.

Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000720 від 07.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши його до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: до 05.02.2025 року 10 годин 10 хвилин.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати - з моменту затримання, а саме 07.12.2024 року 10 годин 10 хвилин по 05.02.2025 рік до 10 години 10 хвилин.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA0005435

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 09.12.2024 р., заставна сума за ОСОБА_5 , суддя: ОСОБА_1 .

У разі внесення застави на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого або прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з с. Демидове, Березівського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, контактних номерів мобільного телефону;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Строк дії ухвали в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків становить до 05.02.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний тест ухвали виготовлений та підписаний 09.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1