Провадження № 1-кп/947/1212/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 23.08.2024 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки-Чечельницькі, Чечельницького району, Вінницької області, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 року о 21:34 год., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 48 по вул. Бригадна у м. Одесі, у ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , відчуваючи неприязнь, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи злочинний умисел та мету направлену на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 наніс останньому більше двох ударів лівою та правою рукою зігнутою в кулак в область обличчя, після чого ОСОБА_4 присів на одне коліно.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_4 більше двох ударів лівою та правою ногою в область лівої частини тулуба останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота у вигляді лінійного розриву капсули селезінки по передньо-внутрішній поверхні, яка супроводжувалась активною внутрішньою кровотечею, які за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, за правовою кваліфікацією умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, що 22 серпня 2024 року, перебуваючи поблизу будинку №48 по вул. Бригадна у м. Одесі, у нього виник раптовий конфлікт із ОСОБА_4 , який спровокував останній. У ході конфлікту він умисно наніс останньому кілька ударів кулаками в обличчя, після чого ОСОБА_4 присів на одне коліно. Далі, він продовжив завдавати ударів ногами в область лівої частини тулуба потерпілого, що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми живота, розриву селезінки. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що у серпні 2024 року, більш точну дату та час вже не пам`ятає, перебував поблизу будинку №48 по вул. Бригадна у м. Одесі. У цей час він знаходився зі своїм товаришем та перебував у стані алкогольного сп`яніння, що, за його словами, могло вплинути на його поведінку. Між ним і ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, причину якого він чітко не пам`ятає через стан алкогольного сп`яніння, однак повідомив суду, що саме він його проковував. Під час конфлікту ОСОБА_5 почав наносити йому удари кулаками по обличчю, від чого він присів на одне коліно. Потім ОСОБА_5 завдав йому кілька ударів ногами в область тулуба, після чого він відчув сильний біль і не зміг самостійно піднятися.

ОСОБА_4 повідомив, що після інциденту звернувся за медичною допомогою. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, просить суд суворо не карати.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, та просить суд суворо не карати обвинуваченого, у зв`язку із чим суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Особливу увагу суд приділяє позиції потерпілого ОСОБА_4 , який не має до ОСОБА_5 претензій матеріального чи морального характеру та прямо просить суд суворо не карати обвинуваченого. Така позиція потерпілого свідчить про його примирення з обвинуваченим та про відсутність у нього бажання застосування суворого покарання.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний у відношенні ОСОБА_5 змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до набранням вироком суду законної сили, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Негайно звільнити з-під варти в залі суду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зарахувати як частково відбуте покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 28.08.2024 року по день набрання цим вироком суду законної сили включно.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1