ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6666/24

Провадження № 1-в/210/1097/24

20 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судових засідань Новосилецького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор Петров В.І. проти задоволення подання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2010 року становило 869,00 грн, на 01.01.2012 року становило 1094,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2011 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2011 року вартість викраденого майна на час вчинення діяння квітень 2010 року складає 4152,00 грн, що перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від призначеного йому судом покарання за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2011 року, на час вчинення діяння 04.05.2010 року та 13.05.2010 року ОСОБА_1 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочини, а саме крадіжки, поєднані з проникненням у інше приміщення, що не є дрібним викраденням чужого майна та не охоплюється складом ст. 51 КУпАП через наявність кваліфікуючої ознаки, яка значно підвищує суспільну небезпеку такого діяння та є кримінально караним діянням, передбачене Особливою частиною КК України, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від призначеного йому судом покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 146 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 289 КК України призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, за п.п.6, ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його власністю. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 25.10.2011 року та остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 16 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.03.2014 року вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року залишено без змін.

Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року, на час вчинення діяння 29.11.2012 року вартість викраденого майна складає 160,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_1 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 3 років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року вартість викраденого майна на час вчинення діяння з 27.09.2012 року по 02.10.2012 року складає 2927,05 грн, на час вчинення діяння 28.10.2012 року вартість викраденого майна складає 1533,43 грн, на час вчинення діяння 03.11.2012 року вартість викраденого майна складає 210,00 грн.

Враховуючи, що вартість викраденого майна за епізодами з 27.09.2012 року по 02.10.2012 року, 28.10.2012 року перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 рокуОСОБА_1 було призначено одне покарання за ч. 3 ст. 185 КК України (за трьома епізодами злочинів), а не за окремим епізодом, тому відсутні підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 27.08.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що є кримінально-караними діяннями, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ст.71 КК України до 16 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Враховуючи викладене, клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IXє таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX задовольнити частково.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року за ч за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст.71 КК України, до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: Р. Є. Скотар