ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6799/25
провадження № 1-кс/753/981/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосовування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується: - протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2025; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.04.2025; - протоколами оглядів місця події від 05.04.2025; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.04.2025; - протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого з метою зміни ним показів на користь останнього та іншим чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Захисник підозрюваного заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що ОСОБА_5 ніколи не переховувався від органів досудового розслідування, прокуратури чи суду, а навпаки в добровільному порядку співпрацює зі слідством, зокрема ним були надані усі покази під час допиту слідчим. Крім того, захисник окремо зауважив, що заявлений у клопотанні ризик щодо незаконного впливу на свідків є необгрунтованим, оскільки слідчим не зазначено яким саме чином підозрюваний може впливати на них. На підставі викладеного, захисник підозрюваного прохав суд обрати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний підтримав свого захисника та зазначив, що півтора роки тому звільнився з місця позбавлення волі, став на шлях виправлення, працює неофіційно в сервісному центрі та намагається фінансово утримувати сім`ю. Щодо інкримінованого йому злочину пояснив, що мотоцикл у потерпілого він не викрадав, йому його віддав товариш в рахунок погашення боргу за раніше придбаний у підозрюваного транспортний засіб. Так, звернув увагу суду на те, що їхавши на мотоциклі його зупинили працівники поліції, де за базою даних встановили, що даний мотоцикл є викраденим, проте підозрюваний не знав, що його товариш, який віддав мотоцикл в рахунок погашення боргу за придбаний у нього транспортний засіб, не є власником вказаного мотоцикла. Враховуючи викладене, підозрюваний прохав суд відмовити у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №№0001369, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 05.04.2025 близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи поруч житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12, помітив припаркований поблизу будинку мотоцикл марки «BAJAJ BOXER BM 150», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2024 року випуску, номер рами НОМЕР_2 , який був накритий дощовиком зеленого кольору, де у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Даний мотоцикл на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , близько 10 години 30 хвилин знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12, підійшов до припаркованого мотоцикла марки «BAJAJ BOXER BM 150», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2024 року випуску, номер рами НОМЕР_2 , скинув з нього дощовик зеленого кольору, після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб зламав замок блокування керма та взявшись обома руками за кермо мотоцикла, зняв його з підніжки та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, який ОСОБА_5 вставив у замок запалення, шляхом провороту запустив двигун мотоцикла. Далі, ОСОБА_5 сів на сидіння вищевказаного мотоцикла, увімкнув передачу та рушив з місця паркування транспортного засобу, тим самим, умисно, незаконно заволодів транспортним засобом, завдавши матеріального збитку власнику даного майна в розмірі 58 000 грн. В подальшому, 05.04.2025 о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції за адресою: Житомирська обл., м. Брусилів, вул. Польова, 59 разом з викраденим ним мотоциклом марки «BAJAJ BOXER BM 150», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2024 року випуску, номер рами НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

05.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 06.04.2025 повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується: - протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2025; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.04.2025; - протоколами оглядів місця події від 05.04.2025; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.04.2025; - протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у слідчого судді не має сумнівів відносно ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно здійснювати вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), які мають надзвичайно високий ступень. З поданого клопотання вбачається, а підозрюваним та його захисником не спростовується інформація про те, що він офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, є неодноразово судимим за незаконне заволодіння транспортним засобом, при цьому, на шлях виправлення не став. Окремо слідчий суддя зауважує, що ухвалою слідчої судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 03.02.2025 у справі №753/2162/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в рамках кримінального провадження №0000264 від 18.01.2025 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Згідно повідомлення начальника СІЗО державної установи «Київський слідчий ізолятор» та начальника ВКВСР, ОСОБА_5 05.02.2025 був звільнений з-під варти, згідно вищевказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2025, під заставу 121 120 грн. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в рамках кримінального провадження №0000264 від 18.01.2025, повторно на протязі не більш як півроку, незаконно заволодів транспортним засобом, чим завдав матеріального збитку власнику даного майна у розмірі 58 000,00 грн. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 178 КПК України покладає в основу рішення характеризуючі ознаки підозрюваного, зокрема його репутацію та наявність судимостей, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що він не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні недієздатних, непрацездатних батьків, родичів, дітей, немає.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин, а також характеру конкретних обставин та високої суспільної небезпечності інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу (Georgieva проти Болгарії, §§ 15 і 30-31), відтак слідчий суддя вважає, що застава у межах, встановлених законом для тяжких злочинів, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому з урахуванням особи підозрюваного та тяжкість вчинення кримінального правопорушення в якості альтернативи тримання під вартою йому встановлюється застава в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, стст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05 квітня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

У разі внесення застави на спеціальних рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 03 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10