справа № 515/1734/24
провадження № 1-кс/492/118/24
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2024 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання дізнанвача сектору дізнання відділення поліції № 2 Болградського районного РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0000746, внесеного 12 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 309 КК України, -

встановив:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Болградського районного РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0000746.

В обґрунтування заявленого клопотання дізнавачем сектору дізнання зазначено, що 12 листопада 2024 року під час проведення обшуку домоволодіння було виявлено та вилучено речовини рослинного походження у висушеному стані, що за зовнішніми ознаками та запахом схожі на рослину роду «Конопля» вагою понад 100 грам..

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Болградського РВП від 12 листопада 2024 року вказані матеріальні об`єкти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Дізнавачь сектору дізнання у клопотанні просить накласти арешт на вищезазначені речові докази.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дійшов висновку, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків, з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, викладаючи зміст клопотання, дізнавач сектору дізнання обмежився лише загальними фразами та цитуванням окремих норм КПК України, при цьому не обґрунтував, яким саме критеріям статті 98 КПК України відповідає майно, на яке він просить накласти арешт, та які саме ознаки такого майна можуть бути використані для доведення конкретних обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частина 2 статті 131 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 40-1 КПК України дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, відповідно до частини 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи,які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Клопотання взагалі не містить підстави, мети (визначеної КПК України) та відповідного обґрунтування для накладення цього арешту, лише містить цитування статей КПК України.

При цьому, частина 2 статті 170 КПК України визначає мету арешту, в ній визначені вичерпний перелік того, з якою метою може бути накладено арешт. У клопотанні дізнавач сектору дізнання не зазначив з якою метою необхідно арештувати майно. Необхідним є обґрунтування підстави та мети цього арешту.

Метою накладення арешту майна може бути збереження речових доказів. Якщо речі (предмети), визнано речовими доказами то відповідно до ст.98 КПК України має бути зазначено яким ознакам (критеріям) речового доказу він відповідає, й підстава для арешту (яку обставину буде підтверджувати) та завдання, яке має бути виконане арештом майна.

Зокрема, звертаючись із клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення збереження речового доказу дізнавач сектору дізнання має обґрунтувати відповідність вилученого майна критеріям речового доказу, (а не процитувати статтю 98 КПК України), оскільки відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчий, прокурор мають довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Це має бути доведено з урахуванням того, що вилучене майно знаходиться у відповідальної особи правоохоронного органу, тобто конкретно вказати хто може пошкодити, зіпсувати, втратити, знищити, використати, перетворити майно, передати, якщо майно не арештувати.

Клопотання не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, згідно частини 11 статті 170 КПК України, яка визначає, які ризики можуть наступити в разі незастосування арешту майна.

До клопотання прокурора додано постанову дізнавача сектору дізнання про визнання вилучених речей речовим доказом, проте у постанові жодним чином не обґрунтовано яким саме критеріям речового доказу відповідають вилучені речі.

Також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання повинно містити документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. А також з врахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання повинно містити відомості про володільця майна в обсязі достатньому для можливості здійснити виклик/повідомлення такої особи щодо розгляду клопотання.

Зважаючи на вище вкладене, клопотання дізнавача абсолютно не вмотивоване, не містить жодного обґрунтування, яке значення у даному кримінальному провадженні мають вилучені речі, відсутні відомості щодо володільця майна які б дозволили повідомити особу про розгляд клопотання.

За своїм змістом клопотання містить виклад обставин кримінального правопорушення та цитування статей КПК України, які регулюють питання накладення арешту на майно, тоді як клопотання повинно містити конкретні обґрунтування, а не цитування статей КПК України.

Та оскільки клопотання дізнавача сектору дізнання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, що як наслідок не дає можливості слідчому судді вирішити питання про арешт майна відповідно до вимог частини 2 статті 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог частини 3 статті 172 КПК України.

Керуючись статтями 170, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання дізнанвача сектору дызнання відділення поліції № 2 Болградського районного РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна та додані до клопотання матеріали у кримінальному провадженні № 0000746 повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1