Справа № 172/1952/24
Провадження № 1-кп/191/481/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000245 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_4 , наприкінці весни 2024 року, більш точної дати слідством встановити не вдалося, останній власноруч висіяв на вату, а згодом висадив рослини роду конопель на присадибної ділянці.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», від 15.02.1995 року, не маючи на це законом передбаченого дозволу - ліцензії, на території присадибної ділянки: саду вирощував коноплі, порушуючи вимоги вказаного Закону України.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_4 діючи з наміром направленим на незаконне вирощування рослин коноплі, здійснював догляд за ними, а саме мульчування від бур`яну, полив та установив опори, підв`язував їх, тим самим незаконно вирощував рослини конопель для подальшого вживання до 16 жовтня 2024 року.

16.10.2024 року в період часу з 10 год. 43 хв. по 12 год. 47 хв. при проведенні санкціонованого обшуку на території домоволодіння, де проживає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у садку працівниками поліції в присутності двох понятих виявлено та вилучено 12 рослини, які є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Окрім цього, ОСОБА_4 з кінця весни 2024 часу до 16.10.2024 року (більш точного часу слідством встановити не вдалося) без мети збуту на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вирощував рослини коноплі, та реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав стебла з листям та верхівки рослин конопель, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на :законне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, залишив їх сушитися у приміщенні господарської споруди, що знаходиться на території вказаного домоволодіння з метою особистого вживання, без мети збуту, і тим самим зберігав їх.

У ході санкціонованого обшуку садиби за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного працівниками поліції в присутності двох понятих в період часу 10 год. 43 хв. по 12 год. 47 хв. 22.09.2022 року, виявлено та вилучено речовини масою: 3045 г, 265 г, 657,5 г, 241,456 г, 4195 г, які є канабісом, який згідно із висновком експерта відносяться до наркотичних засобів та рослин, обіг них обмежено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить: 1518,237 г, 193,583 г, 537,052 г, 185,241 г, 2079,462 г. Загальна маса вилученого канабісу складає 4513,575 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, та за ч.3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, 04.11.2024 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.309, ч.1 ст.310 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.3 ст.309 у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за ч.1 ст.310 КК України - обмеження волі строком на один рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, та відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам..

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе повністю винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.310 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого та просив затвердити укладену угоду.

Суд, шляхом заслуховування думки сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно із ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Згідно із ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У даному кримінальному провадженні наявні документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 14326,20 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню №0000245 угоду про визнання винуватості від 04.11.2024 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.310 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.309 у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

-за ч.1 ст.310 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим: у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Залишити в матеріалах кримінального провадження наступні речові докази: Micro SD носій об`ємом 16 Gb із записом проведення обшуку та оптичний диск CD-R із записом слідчого експерименту.

Знищити наступні речові докази: 10 поліетиленових мішків з рослинами роду канабіс, 4 поліетиленових мішки та 1 сейф-пакет №5801084 з вмістом канабісу, що були передані до камери зберігання речових доказів ВП №1 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією №126 від 31.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 14326,20 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1