Справа № 342/759/24
Провадження № 1-кп/342/49/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження № 0000049 від 27.03.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, який депутатом не обирався,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив: несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, підробку документів на переказ електронних грошей, підробку документів на переказ електронних грошей, вчинену повторно.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , використав мобільний телефон марки «Redmi» модель «9c NFC», який належить його батькові ОСОБА_5 , без дозволу останнього та на якому знаходився додаток інтернет-банкінгу «Ощад24». В період часу з 16:30 по 21:40 год. 07.03.2024 та о 11:27 год. 11.03.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи мобільний телефон марки «Redmi» модель «9c NFC», який належить ОСОБА_5 , без згоди останнього, завідомо знаючи логін та пароль, оскільки раніше допомагав здійснювати оплати через мобільний додаток, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відома та дозволу власника, здійснював вхід в особистий кабінет ОСОБА_5 в інтернет-банкінгу «Ощад 24».

Крім цього, 07 березня 2024 року о 13:47 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, яке розташоване по

АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон марки «Redmi» модель «9c NFC», який належить ОСОБА_5 , маючи доступ до інформації та перебуваючи в особистому кабінеті ОСОБА_5 , а саме в інтернет-банкінгу «Ощад24», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, що знаходились на його банківському картковому рахунку АТ «Ощадбанк», керуючись єдиним злочинним умислом на заволодіння вказаними грошовими коштами, створив підроблене електронне доручення на переказ грошових коштів у сумі 366 (триста шістдесят шість) гривень, як оплати за комунальні послуги - розподіл газу, грошових коштів у сумі 1241 (одна тисяча двісті сорок одну) гривню, як оплату за комунальні послуги - постачання природного газу, грошових коштів у сумі 1110 (одна тисяча сто десять) гривень, на свою банківську картку.

Внаслідок здійснення несанкціонованих втручань в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, ОСОБА_4 отримував доступ до особистого кабінету ОСОБА_5 в інтернет-банкінгу «Ощад24» та розміщеної в ньому інформації, не маючи на це ні дійсного, ні передбачуваного права.

Також, 11.03.2024 о 11:27 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, яке розташоване по

АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон марки «Redmi» модель «9c NFC», який належить ОСОБА_5 , маючи доступ до інформації та перебуваючи в особистому кабінеті ОСОБА_5 , а саме в інтернет-банкінгу «Ощад24», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, що знаходились на його банківському картковому рахунку АТ «Ощадбанк», керуючись єдиним злочинним умислом на заволодіння вказаними грошовими коштами, створив підроблене електронне доручення на переказ грошових коштів в сумі 2450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень, як оплату за комунальні послуги - оплата за електроенергію, на адресу за якою проживає.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо його не карати, та зазначив, що згідний на скорочений розгляд справи. Також, обвинувачений зазначив, що потерпілому відшкодував шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінальних правопорушень і він претензій до нього немає.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що згідний на скорочений розгляд справи.Ствердив, що на даний час будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, просить суворо його не карати.

Суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, позицію потерпілого, просив провести скорочене судове слідство, враховуючи те, що судом встановлено, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухав пояснення потерпілого, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що 07.03.2024 та 11.03.2024 він перебуваючи за місцем свого проживання, скориставшись тим, що нікого не було вдома, використовуючи мобільний телефон марки «Redmi», який належить ОСОБА_5 , без дозволу батька, знаючи його логін та пароль, здійснював вхід в особистий кабінет ОСОБА_5 в інтернет-банкінгу «Ощад 24». Маючи доступ до інформації та перебуваючи в особистому кабінеті «Ощад24» ОСОБА_5 , з метою заволодіння коштами батька, які знаходились на банківському картковому рахунку 07.03.2024 створив підроблене електронне доручення на переказ грошових коштів у сумі 366 грн, як оплата за комунальні послуги - розподіл газу, грошових коштів у сумі 1241 грн, як оплата за комунальні послуги - постачання природного газу, грошових коштів у сумі 1110 гривень, на свою банківську картку, а також 11.03.2024 створив підроблене електронне доручення на переказ грошових коштів в сумі 2450 гривень, як оплату за комунальні послуги - оплата за електроенергію, на адресу за якою проживає.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2024 року був у сина ОСОБА_4 . Коли повернувся додому, виявив, що у нього пропав телефон. На наступний день, пішов до поліції і написав заяву про втрату телефону. А ще через деякий час виявив, що з його банківського рахунку пропали кошти. Пізніше він довідався, що телефон забув у сина, а той скориставшись його телефоном, через Ощад, без його дозволу, перерахував із його банківського рахунку собі кошти на рахунок та оплачував комунальні послуги.

Враховуючи викладене, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, підробку документів на переказ електронних грошей, підробку документів на переказ електронних грошей, вчиненого потворно, доведена повністю.

Його дії за ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України кваліфіковані правильно.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінального проступку.

Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.200 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до нетяжких злочинів.

Призначаючи покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст.50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку в наркологічному та в психіатричному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не знаходиться, обвинувачений має місце проживання, позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень і призначити йому покарання у межах санкцій ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України, у виді штрафу і у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілий просив суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе, не може становити небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, думку потерпілого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкцій ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України, у виді штрафу.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.1 ст.200, ч.2 ст.200 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень);

- за ч.1 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 ( трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень);

- за ч.2 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн (вісімдесят п`ять тисяч гривень).

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн (вісімдесят п`ять тисяч гривень).

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi» модель «9c NFC», синього кольору та паперову коробку від мобільного телефона марки «Redmi» модель «9c NFC», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 залишити ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1