Провадження № 1-кп/643/185/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025

19 лютого 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003285, внесеному до ЄРДР від 18.09.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 18.07.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.189, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 01.03.2007 на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів, зі зміною покарання на виправні роботи з утриманням 20% заробітку; 17.11.2014 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309, ч.ч.1,2 ст.317 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки; 21.08.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч. 2 ст. 315 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 06.12.2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 391 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 04.02.2022 по відбутті строку покарання; 23.12.2022 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, без реєстрації місця проживання на території України, фактично мешкаючого (зі слів) у реабілітаційному центру «Нове покоління» за адресою: м. Київ, вул. Фісташкова,12, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу з квітня 2023 по вересень 2023, востаннє 18.09.2023, умисно, систематично вчиняв фізичне насильство, що виражалось у спричиненні фізичного болю, тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , як наслідок розладів здоров`я останньої та психологічне насильство щодо неї, що виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в адресу ОСОБА_5 словами нецензурної лайки, приниженні її честі та гідності, залякуванні та, як наслідок, призвело до психологічних страждань останньої, погіршенню її якості життя.

Так, з квітня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_5 та її співмешканець ОСОБА_4 , які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, перебувають у фактичних сімейних відносинах.

На початку квітня 2023, точна дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , останній образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу кулаком правої руки умисно наніс один удар у праву частину обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив фізичний біль та моральні страждання, що як наслідок, призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім того, приблизно 15.06.2023, точна дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , останній продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на домашнє насильство образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу кулаком правої руки умисно наніс один удар у ліву частину обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив фізичний біль та моральні страждання, що як наслідок, призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім того, 18.08.2023, приблизно о 19:00, ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , останній перебуваючи в кімнаті зазначеної квартири, сидячі з лівого боку від потерпілої ОСОБА_5 образливо висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим принижував честь та гідність ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на домашнє насильство, під час зазначеної сварки ОСОБА_4 , використовуючи свою фізичну перевагу взяв зі столу в праву руку ніж, після чого діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 клинком ножа наніс один удар у ліве стегно останній, чим спричинив їй різану рану лівого стегна, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня) та моральні страждання.

Крім того, 18.09.2023 приблизно о 01:00 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_5 образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу останньої, принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу умисно наніс п`ять ударів кулаками рук в область обличчя та шиї ОСОБА_5 , чим спричинив садна на голові, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на домашнє насильство, під час зазначеної сварки, ОСОБА_4 взяв в праву руку ніж, після чого умисно наніс ОСОБА_5 один удар клинком ножа у піднижньо -підщелепну ділянку, чим спричинив останній різану рану, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня) та моральні страждання.

Внаслідок систематичних, протиправних дій свого співмешканця ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 була вимушена з метою захисту своїх прав звернутися з заявою до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у період з початку квітня 2023 по 18.09.2023 включно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, спрямованих на домашнє насильство, вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 фізичне насильство у вигляді штовхання та стусанів, спричинення тілесних ушкоджень, психологічне насильство у вигляді словесних образ, приниження її честі та гідності, залякування, що призвело до погіршення якості життя та стану здоров`я останньої.

ОСОБА_4 в ході судового розгляду повністю визнав свою провину, не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним досліджування доказів по справі.

Потерпіла ОСОБА_5 12.12.2024 звернулась до суду із заявою про розгляд кримінального провадження без її участі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що з 06.04.2022 по 20.02.2024, дійсно за адресою: АДРЕСА_1 проживали із ОСОБА_5 разом, перебуваючи фактично у сімейних відносинах. Між ними часто виникали конфлікти, бійки, в ході яких ОСОБА_4 неодноразово наносив співмешканці тілесні ушкодження. Причинами такої поведінки є сумісне вживання алкогольних напоїв, несумісність характерів, поглядів на життя тощо. Так, у квітні, червні 2023 в ході сварок з ОСОБА_5 , висловлював нецензурну лайку, принижував останню, наносив неї кулаками рук удари в область обличчя. Також в ході сварки та бійки серпні 2023 взяв ніж та наніс ОСОБА_5 один улар у ліве стегно. 18.09.2023 між ними виникла сварка, почалась бійка, штовханина, в ході чого ОСОБА_4 взяв у руку ніж з метою налякати ОСОБА_5 , між тим наніс в область шиї рану. Побачивши кров, перетянув рану ганчіркою, викликав ШМД та поліцію. В усіх випадках вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. З лютого 2024 розлучились, сумісно не проживають, однак залишились у добрих, дружніх відносинах та продовжують спілкуватися. У вчиненому ОСОБА_4 щиро покаявся. Також заявив, що проходить курс реабілітації, лікується, став на шлях виправлення, бачить свої перспективи служінню церкви. Просить строго не карати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, а саме - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я , погіршення якості життя потерпілої особи.

Визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Вивчаючи особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не має реєстрації місця проживання на території України, фактично проживає в м. Києві, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, судимість не знято та не погашено в установленому законом порядку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Далі, положеннями ст. 91-1 КК України передбачено можливість застосування до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальні заходи. До них, зокрема, належать: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин та інші.

Такі обмежувальні заходи застосовуються одночасно із призначенням покарання. Проте важливо зазначити, що кривдника має бути засуджено до покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі, або його звільнено від кримінальної відповідальності чи відбування покарання. Суд може за власною ініціативою або за клопотанням потерпілої особи застосувати згадані обмежувальні заходи, які законодавством передбачено, як механізм захисту потерпілої особи від майбутніх випадків домашнього насильства тим самим кривдником.

Отже, при обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжкого злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного та щире каяття, зайняту позицію потерпілої особи, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді обмеження волі, із застосуванням правил ст.ст.75,76 та 91-1 КК України, оскільки суд прийшов до висновку, що при таких вище встановлених обставинах, є підстави вважати про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та такий вид та розмір покарання буде співмірним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

По справі судових витрат не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.

Відповідно до правил ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_4 наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин строком на 2 (два) роки; направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Речові докази: ножі 2 шт., змив РБК 1шт., СР на 2-х ВЛС, 3 картонних коробки, які передані на зберігання речових доказів ХРУП №2 згідно квитанцій №00553/жео від 25.08.2023, № 022357 від 27.10.2023 - знищити; DVD-R диск 4.7 Gb 120min з чотирма аудіо файлами викликів співробітників поліції через оператора «102» на адресу: АДРЕСА_1 , наданий 2023 начальником УОАЗОР ГУНПМ в Харківській області за №2614/119-25/01-2023, DVD-R диск 4.7 Gb 120min з трьома аудіо файлами викликів екстреної медичної допомоги через оператора «103» на адресу: АДРЕСА_1 для потерпілої ОСОБА_5 , наданий директором КНП ХОР «ЦЕМД та МК», DVD-R диск 4.7 Gb 120min з копіями відеозаписів з портативних відео регістраторів співробітників УПП в Харківській області ДПП, які 18.09.2023 о 01:15 прибули за викликом на адресу: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 та його співмешканки ОСОБА_5 , наданий начальником УПП в Харківській області ДПП 25.09.2023 за №10468/41/14/01-2023, що поміщені до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1