Справа № 643/4356/25
Провадження № 1-кс/643/1474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003757 від 20.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 19.03.2025, засобами поштового зв`язку, надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 17.03.2025 у період часу з 06:34 по 11:23 год., за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: смарт часи Apple Watch IMEI: НОМЕР_1 з коробкою з під них; упаковки від сім карт з н.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; коробку з під телефону Iphone 15 Pro IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон ТМ «SAMSUNG».

У судове засідання прокурор не з`явився, разом із клопотанням подав заяву в якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Заяв чи клопотань з приводу клопотання не надав.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003757 від 20.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

20.11.2024 до чергової частини Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт слідчого про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000653 від 29.07.2024 в мережі інтернет, в месенджері "Телеграм" виявлено спільноту в якій учасники повідомляють місце перебування військовослужбовців ТЦК та СП на території м. Харкова.

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 17.03.2025 у період часу з 06:34 по 11:23 год., за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук.

В ході проведення якого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_4 , зокрема: смарт часи Apple Watch IMEI: НОМЕР_1 з коробкою з під них; упаковки від сім карт з н.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; коробку з під телефону Iphone 15 Pro IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон ТМ «SAMSUNG».

Вищезазначені предмети постановою слідчого визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Сторона обвинувачення зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом вчиненого кримінального правопорушення та зберегло у собі його сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Що стосується вимоги про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 17.03.2025 у період часу з 06:34 по 11:23 год., за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: смарт часи Apple Watch IMEI: НОМЕР_1 з коробкою з під них; упаковки від сім карт з н.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; коробку з під телефону Iphone 15 Pro IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон ТМ «SAMSUNG».

У задоволенні вимоги стосовно визначення місця зберігання вилученого майна відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1