№ провадження 1-в/208/501/24
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції під час трансляції з Кам`янської ВК-34,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши справу за поданням адміністрації кримінально-виконавчої установи про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Приютівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянки України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2020 року, ОСОБА_5 засуджена за ст.ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 07.06.2022 року. Кінець строку відбуття покарання 07.12.2025 року.

Станом на 07.10.2024 року, ОСОБА_7 відбула 2/3 частини строку призначеного покарання.

Відповідно до подання установи відбуття покарання, засуджена власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник установи просив подання задовольнити, аргументуючи свою позицію зазначеними у ньому підставами.

Засуджена просила клопотання задовольнити. Вину у скоєному злочині вона визнає повністю, щиро кається у скоєному.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

У відповідності до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, опанування новими професіями, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Кримінальне правопорушення за яке засуджена ОСОБА_7 у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Ці злочини характеризуються умисною формою вини.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше не менше двох третин строку покарання, призначеного судом у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджена вироком суду згідно ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців. На час судового розгляду, з призначеного покарання ОСОБА_7 відбула 2 роки 06 місяців 4 дні позбавлення волі. Невідбутий строк покарання на час розгляду справи становить 11 місяців 26 днів.

Станом на час надходження подання до суду, ОСОБА_7 відбула більш ніж дві третини строку призначеного покарання, що відповідає формалізованій підставі застосування ст. 81 КК України як вона визначена національним законодавством.

Постановою Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що з 05.08.2022 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Кам`янській ВК-34. По прибутті до установи працевлаштована на швейне виробництво контролером матеріалів, виробів та лекал 1 тарифного розряду. З наданим об`ємом роботи справлялась своєчасно та на високому рівні, надавала новоприбулим засудженим допомогу у оволодінні навичками роботи. 11.09.2023 року переведена для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації, як засуджена, що стає на шлях виправлення. На теперішній час виконує роботи по прибиранню приміщень та прилеглих об`єктів. До роботи ставиться старанно та відповідально.

За період відбуття покарання, ОСОБА_7 має чотири заохочення за сумлінне та добросовісне ставлення до праці, була взірцем для інших засуджених.

Протягом відбування покарання засуджена характеризується позитивно, проявляє соціально-корисну ініціативу в житті відділення, проводить косметичні ремонти у дільниці соціальної реабілітації.

Засуджена залучена до програм виховного впливу за напрямками «Подолання наркотичної залежності», відвідувала заняття за графіком, проявляла інтерес до лекцій, і в її свідомості відбулись позитивні зміни. За період відбуття покарання, засуджена пройшла навчання та здобула спеціальність за фахом «Кухар»

З персоналом установи ОСОБА_7 завжди ввічлива, дотримується правомірних взаємовідносин. В осередку засуджених конфліктних ситуацій не створює.

Ризик повторного вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення визначено установою відбуття покарання як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства, визначений як середній.

Вину у скоєному злочині ОСОБА_7 визнає, щиро кається у скоєному і це ставлення до вчиненого є усталеним з часу розгляду кримінальної справи в суді.

Засуджена будує правильні соціально-правові наміри на подальше майбутнє, підтримує зв`язки з рідними. Питання побутового влаштування у випадку умовно-дострокового звільнення засудженої, вирішено позитивно.

Стягнень засуджена не має.

Згідно протоколу засідання комісії ДУ «Кам`янська ВК-34», встановлено, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довела свої виправлення, заслуговує на застосування ст. 81 КК України і матеріали відносно неї вирішено передати на розгляд суду.

Висновок щодо виправлення засудженої та можливості застосування до засудженої ОСОБА_7 ст. 81 КК України, містить з цього приводу одностайну позитивну думку всіх керівників служб ДУ «Кам`янська ВК-34»

Зазначене рішення ґрунтується на оцінці виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, її психологічної характеристики, оцінці ризику вчиненні повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи.

Сума балів висновку щодо можливості застосування відносно засудженої ст. 81 КК України дорівнює 87 балів, при мінімально необхідних 65 балах.

Згідно до вимог ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Враховуючи вивчені матеріали, суд вважає, що в свідомості засудженої відбулись позитивні зміни, та вона готова до самокерованої соціально-правової поведінки у суспільстві.

Зазначені вище обставини у повній мірі доводять матеріальну підставу застосування ст. 81 КК України як доведеність виправлення засудженої.

На думку суду, під час судового розгляду справи встановлена як формалізована так і матеріальна підстави застосування до засудженої ст. 81 КК України, які належним чином підтверджені, засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 342-368, 537-539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття частини покарання у виді позбавлення волі, яка залишилася і призначена вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2020 року, звільнити умовно-достроково на 11 місяців 26 днів.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1