печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2508/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000853 від 01.10.2024, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Крисовичі Мостиського району Львівської області, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (військова частина), одруженого, маючого на утриманні трьох дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України КК України.

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000853 від 01.10.2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який спливає 26.01.2025.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 01.10.2024 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Матеріали досудового розслідування у цьому провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 виділено 01.10.2024, а стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виділено 19.11.2024 із кримінального провадження № 0000158 від 02.04.2022, яке також розслідується слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 358, ч. 2 і ч. 3 ст. 332 КК України.

Наразі триває виконання вимог ст. 290 КПК України.

На переконання органу досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування та продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати. У зв`язку з цим виникла обґрунтована потреба у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості клопотання та ризиків. Вказувала на тривалість проведення досудового розслідування та що підозрюваний перебуває під вартою вже 4 місяці. Розмір застави вважали надмірним з огляду на майновий стан підозрюваного, наявність у нього трьох дітей на утримання та арешт всього майна. Просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 01.10.2024 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_5 03.10.2024 відповідно до ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру в тому, що він, упродовж березня 2022 року, перебуваючи в Берегівському районі Закарпатської області, обіймаючи посаду інспектора першої категорії прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_6 , з використанням службового становища, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб у складі організованої групи, прийняв участь в організації незаконного переправлення та незаконному переправленні через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а саме через прикордонний пункт пропуску «Косино», а також особисто сприяв такому незаконному переправленню через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, пов`язаних із здійсненням митного та прикордонного контролю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2024 №757/46742/24-к підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2024 № 757/56080/24-к підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб в межах строку досудового розслідування, до 26 січня 2025 року включно. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у межах 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 362 600,00 грн.

17.01.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 01.10.2024 завершено та стороні захисту надано доступ до його матеріалів.

Релевантні джерела права

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Мотиви слідчого судді

При вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 278 КПК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, неодноразово перевірялась слідчими суддями як під час застосування запобіжного заходу, такі і під час його продовження та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення у слідчого судді не викликає.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування

Строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , спливає 26.01.2025.

Наразі триває виконання вимог ст. 290 КПК України, який є витратним по часу.

Відповідно до частини 5 статті 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Крім того, за результатами досудового розслідування необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які також необхідно вручити підозрюваним та їх захисникам.

Досудове розслідування, у даному випадку, має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, що буде кінцевим моментом строку досудового розслідування, як це передбачено у ст. 219 КПК України, протягом якого необхідним є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В обґрунтування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилався, що заявлені під час застосування вказаного запобіжного заходу ризики не зменшилися та з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(І) Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Крім того, його вік, матеріальний стан та сімейні обставини дозволяють йому виїхати на тимчасове чи постійне місце проживання за межами України.

При цьому слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин пов`язаний з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, вчинений в складі організованої групи, до складу якої входили прикордонники, працівники поліції та митники, у тому числі невстановлені на цей час, що надає достатні підстави вважати про те, що ОСОБА_5 без зайвих труднощів зможе перетнути кордон України, у тому числі в незаконний спосіб.

Так, один із співучасників ОСОБА_5 в організованій групі, а саме працівник митного поста «Косонь» Закарпатської митниці Державної митної служби України ОСОБА_28 , в березні 2022 року, побоюючись бути викритим у злочинній діяльності, викрав контрольні талони з ППр «Косино» за час свого чергування, а саме за 01, 05 та 17 березня 2022 року, звільнився 25.03.2022 з роботи та незаконно, без проходження прикордонного контролю, виїхав за межі України до Угорщини.

Ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, прокурора та суду також обумовлюється також і його процесуальною поведінкою під час досудового розслідування. Так, під час здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_5 та намаганням вручити відповідне повідомлення йому особисто, прокурором було викликано його 03.10.2024 до Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що оскільки він перебуває у щорічній відпустці та без дозволу свого керівництва він прибувати за викликом прокурора не буде, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та будь-якого іншого Закону.

У подальшому ОСОБА_5 було викликано до Офісу Генерального прокурора як повісткою так і в телефонному режимі на 9 год. 09.10.2024 для допиту та вручення процесуальних документів. На вказаний виклик ОСОБА_5 також не з`явився, повідомивши, що він без дозволу керівництва до м. Києва прибути не може, а керівництво йому такий дозвіл не може надати, оскільки він перебуває у відпустці, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та будь-якого іншого Закону. Про будь-які поважні причини неприбуття за викликом прокурора, згідно ст. 138 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 не повідомив.

Водночас, відповідно до листа керівника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 09.10.2024 жодного дозволу керівництва ОСОБА_5 для його прибуття за викликом до Офісу Генерального прокурора, не потрібно.

З огляду на викладене вище ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є досить високим та підтверджується його процесуальною поведінкою.

(ІІ) Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений ним у складі організованої групи, у зв`язку з чим він може координувати свої дії з іншими співучасниками, впливаючи на зміст, характер, обсяг їх показань та процесуальну поведінку. Слід також враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань піж час допиту у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення у складі організованої групи, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників злочинної організації, можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі в організації, сприянні, підготовці та вчинення кримінального правопорушення у складі цієї організації, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь, приховати організаторів, керівників та інших активних учасників вказаної злочинної організації, а також осіб, що протягом тривалого часу сприяли її безперешкодній діяльності на території України.

За таких обставин ризик впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

(ІІІ) Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перевірка причетності ОСОБА_5 та членів організованої групи, до якої він входив, до незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України, продовжується в межах іншого кримінального провадження.

Під час досудового розслідування були встановлені телефонні з`єднання та контакти учасників організованої групи, до складу якої входив ОСОБА_5 , з багатьма іншими військовозобов`язаними громадянами України, які виїхали за кордон у Закарпатській області, у тому числі в незаконний спосіб.

ОСОБА_5 , обіймаючи посаду в прикордонному органі та маючи зв`язки в органах державної влади та місцевого самоврядування, зокрема в Державній прикордонній службі України та Державній митній службі України, має можливість спотворити або знищити документи, які на цей час в ході досудового розслідування ще не вилучені, але можуть мати значення для розслідування в межах іншого кримінального провадження.

Тому, не зважаючи на те, що на даний час у кримінальному проваджені виконуються вимоги ст. 290 КК України і всі докази в рамках цього кримінального провадження зібрані, вказаний ризик, на думку слідчого судді, є обґрунтованим з огляду на перевірку незаконного переправлення осіб через державний кордон України в межах іншого кримінального провадження.

(ІV) Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про продовження існування цього ризику свідчить перебування ОСОБА_5 на різних посадах в Державній прикордонній службі України, що зумовлює наявність у нього тісних та міцних зв`язків з керівниками органів державної влади та місцевого самоврядування, судової гілки влади та правоохоронних органів, які він може використовувати для перешкоджання кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, - шляхом підкупу, погроз, тиску та впливу на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, більшість учасників подій мешкають або працюють на території Берегівського району Закарпатської області, де підозрюваний ОСОБА_5 на цей час працює. Отже, перебуваючи на свободі, він також може використовувати своє службове становище та зв`язки для здійснення впливу у власних інтересах на інших учасників кримінального провадження

(ІV) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказаний ризик підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 а саме: в умовах продовження військової агресії російської федерації проти України та наявності осіб, які по цей час намагаються в незаконний спосіб виїхати із України, зумовлює достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 як активний член організованої групи, може продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється, або ж сам може незаконно перетнути державний кордон. Крім того, наразі не всі учасники злочинного угрупування викриті, досудове розслідування продовжується в межах іншого кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Також, слідчий суддя враховує конкретні обставини злочину, суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_5 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

При цьому, не включення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, у зазначені в ст. 219 КПК України строки, не свідчить про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст. 203 КПК України.

Отже, факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення і у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який в тому числі може приймати рішення щодо застосування і продовження строку застосування до осіб запобіжних заходів.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно працевлаштований, має трьох дітей, виходячи із наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з огляду на фактичні обставини, за яких підозрюваному інкримінується його вчинення, характер вчиненого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. У той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого судді, не дозволять запобігти існуючим ризикам, оскільки у такому разі підозрюваний матиме можливість і надалі контактувати з особами, причетними до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, особами з числа інших невстановлених на даний час організаторів та учасників злочинної організації, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, такі контакти можливі як під час особистих зустрічей, так і за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відстежити гласними чи негласними засобами контролю у порядку, передбаченому Главою 21 КПК України.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти

у разі застосування до підозрюваного будь-яких інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними.

Доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного (дружина та троє дітей), а також подяки, медалі грамоти, нагороди беззаперечно характеризують підозрюваного з позитивної сторони, однак не є, на думку слідчого судді, тими стримуючими факторами, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового розслідування. Крім того, наявність трьох дітей на утриманні дає право підозрюваному на виїзд закордон навіть в умовах воєнного стану.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави

Сторона обвинувачення просила залишити заставу у межах розмірі 450 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 362 600 грн. Сторона захисту вважала такий розмір застави надмірним з огляду на майновий стан підозрюваного.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК).

Додатковим фактором встановлення застави у розмірі, який перевищує межі КПК, є визначення її як альтернативи до тримання під вартою. У зв`язку із цим, розмір застави збільшується з тим, щоб забезпечити таку ж дієвість застави, як і тримання під вартою. За загальним правилом застава у межах КПК не може бути альтернативою до тримання під вартою, адже сама по собі вона є значно м`якішим запобіжним заходом. Тримання ж під вартою є винятковим запобіжним заходом (ч. 1 ст. 183 КПК), а тому й альтернативна до нього застава у переважній більшості ситуацій визначається як для «виключного випадку» (ч. 5 ст. 182 КПК).

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя вважає, що у цій справі, з урахуванням стадії досудового розслідування та доводів сторони захисту, вважає визначити альтернативну заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста)грн.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання, з урахуванням зменшення розміру застави, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197, 199,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити у кримінальному провадженні № 0000853 від 01.10.2024, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строкомна 60 днів, тобто до 22.03.2025 включно, із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста)грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

р/р UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обов`язки, а саме:

- не відлучатися із м. Мостиська, Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_28 , ОСОБА_9 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ;

- здати на зберігання до відповідних органаів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний тест ухвали оголошено о 09 год. 20 хв. 27.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_38