Справа № 182/7594/24
Провадження № 1-кс/0182/75/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20.01.2025 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0001233, про надання тимчасового доступу до документів, що містять банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

Ст.слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю оглянути оригінали та вилучити належним чином завірені копії документів, в тому числі на лазерних дисках для оптичних систем зчитування, що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 а саме:

власників банківської картки № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 із зазначенням номеру рахунку, а також всіх даних, які про себе повідомила особа при реєстрації;

електронні гаманці, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки;

ІР-адреси із зазначенням точної дати і часу, з якого здійснювалась реєстрація електронних гаманців, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки;

ІР-адреси із зазначенням точної дати і часу, з яких здійснювались доступи до електронних гаманців, до яких прив`язанні зазначенні вище банківські картки за період часу з 04.10.2024 року по 04.11.2024 року;

системи віддаленого доступу (Інтерент-банкінг, Мобільний банкінг і т.п.), підключених до зазначених рахунків;

ІР-адреси, з яких за допомогою систем віддаленого доступу здійснювалось адміністрування зазначених рахунків з 04.10.2024 року по 04.11.2024 року;

операції по рахункам банківської картки № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 (ІР-адреса, тип операції, номер операції, дата і час, валюта, сума, реквізити кореспондента, місцезнаходження банкоматів з яких здійснювалося зняття з банківського рахунку готівки та без картки, з фотознімками особи, що їх зняла та інше) за період часу 04.10.2024 року по 04.11.2024 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.10.2024 року невідома особа, шляхом обману через всесвітню мережу інтернет, з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволоділа грошовими коштами з банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 55500 грн.

За даним фактом 05.10.2024 року порушено кримінальне провадження № 0001233 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , про те що 04.10.2024 року невідома особа, шляхом обману через всесвітню мережу інтернет, з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволоділа грошовими коштами з банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 на загальну суму 55500 грн.

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного злочину, необхідно отримати доступ до документів, що містять банківську таємницю, а саме: інформацію про власників банківської картки картку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 номерів їх рахунків, електронних гаманців, до яких прив`язані вищевказані банківські картки, ІР-адреси з яких здійснювались реєстрація та доступи до електронних гаманців, які прив`язані до вказаних банківських карток, операцій по рахункам вказаних банківських карток.

Без отримання вказаних документів неможливо буде встановити осіб, які незаконно шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволодівали грошовими коштами інших осіб.

В разі вилучення вказаних документів за ухвалою слідчого судді вони будуть належним чином долучені до матеріалів кримінального провадження та зможуть бути використані як докази в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, оскільки інформація, тимчасовий доступ якої планується отримати та вилучити, є такою, яка згідно Закону України «Про банки й банківську діяльність», містить банківську таємницю.

Особою, у володінні якої перебувають зазначенні у клопотання речі та документи є АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому іншим чином ніж тимчасовий доступ до речей та документів отримати вказані речі та документи неможливо.

У зв`язку з вищенаведеним, ст. слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області і звернулась до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення слідчих дій.

Ст. слідчий та прокурор надали до суду заяви, в якій просять розглядати вказане клопотання без їх участі та без застосування під час розгляду аудіо-відео фіксацію.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Слідчий суддя вважає за необхідне, також, послатися на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні було встановлено, що ст. слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , вже звертався з аналогічним клопотанням, яке ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року задоволено та надано тимчасовий доступ до документів, строк дії ухвали до 26.01.2025 року. Тобто, на даний час попередня ухвала суду підлягає виконанню.

Звертаючись вдруге з аналогічним клопотанням, слідчим не доведено жодних правових підстав для повторного отримання доступу до інформації, яку він об`єктивно ще має можливість та повинен був отримати,.

При цьому, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слід звернути увагу, що таке безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ускладнює роботу суду.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, більшість позовів громадян України поданих до Європейського суду, саме через порушення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - порушення розумних строків.

За змістом ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахування практики Європейського суду з прав людини.

Безпідставне невиконання слідчим ухвали суду та повторне звернення із аналогічним клопотанням, на думку суду, є неприпустимим, що викликає негативне сприйняття і ставлення з боку інших учасників кримінального провадження, що породжує необґрунтовану тяганину, порушення конституційних прав, що в майбутньому може бути приводом для звернення до Європейських організацій і негативним наслідком для держави України.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Цьому праву кореспондує обов`язок держави в особі її відповідних органів здійснити всі належні заходи для організації розслідування так, щоб, з одного боку, встановити об`єктивну істину, а з другого боку, зробити це без зволікань у як можливо коротший строк.

Своєю бездіяльністю та безвідповідальним ставленням до виконання своїх обов`язків слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підриває авторитет не тільки СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, але і держави в цілому.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, такі дії слідчого, які полягають у нереалізації ухвали слідчого судді свідчать про те, що потреба досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не випрадовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, так як повторне (безпідставне) втручання у права і свободи осіб через недбале відношення до своїх посадових обов`язків не допустиме.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 26, 36, 37, 39, 110, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0001233, про надання тимчасового доступу до документів, що містять банківську таємницю,-відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1