Справа № 186/1534/24
Провадження № 1-кс/0186/290/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Шахтарське.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 05 вересня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня технічна, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючої, раніше судимої:

- 14 грудня 2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, з конфіскацією майна, звільненої 23 грудня 2022 року умовно-достроково на 10 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2024 року прокурор звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої - ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000323 від 05 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відносно ОСОБА_5 .

У вказаному кримінальному провадженні, на досудовому розслідуванні, ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року до підозрюваної - ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали - до 12 листопада 2024 року.

11 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 грудня 2024 року.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, малолітніх або неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, та враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана не працює, у неї відсутній постійний заробіток, раніше судима, відповідно до інформації з ІПНП Цунамі на ОСОБА_5 17 квітня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № ВАВ 599393 по ч.1 ст.44 КУпАП, у зв`язку з чим остання може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин з корисливих мотивів.

У зв`язку з викладеним просить продовжити обвинуваченій - ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просить його задовільнити, визначити заставу в розмірі 242 240 гривень.

Обвинувачена та її захисник заперечують проти задоволення клопотання, просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як обвинувачена має міцні соціальні зв`язки: батька та двох синів, з якими проживають за місцем її реєстрації, у разі продовження строку тримання під вартою - зменшити розмір застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Згідно ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченої не розпочато, підготовче судове засідання призначене на 20 грудня 2024 року.

Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обґрунтованість обвинувачення, викладені прокурором у письмовому вигляді в клопотанні, висвітлювалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної - ОСОБА_5 .

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2024 року підозрюваній - ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали - до 12 листопада 2024 року.

11 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 грудня 2024 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а вказані ризики об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, малолітніх або неповнолітніх дітей не має, враховуючи тяжкість злочину, в якому вона обвинувачується, може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не працює, у неї відсутній постійний заробіток, раніше судима за вчинення аналогічних злочинів, у зв`язку з чим остання може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин з корисливих мотивів.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, виходжу також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року в справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року в справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте, й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, обставини їх вчинення, покарання, яке загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватою, а також особу обвинуваченої, яка є працездатною, не працює, не має осіб, які б перебували на її утриманні, наявність стійких соціальних зв`язків на території м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, схильність до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Врахувавши обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченої такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язалися за необхідності доставити її до суду на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює та не має засобів для існування, обвинувачується у вчиненні злочину за місцем свого проживання, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В той же час слідчий суддя уважно ставиться до того, що вказані ризики з плином часу зменшуються, а продовжуване тримання обвинуваченого під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові підстави щодо цього питання.

Однак, при цьому, враховую, що у рішенні від 26 січня 1993 року у справі

«W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте, був порушений нею; щодо злочинів, передбачених статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відповідно.

Такою сумою застави визначаю вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 гривень), що складає 242 240 гривень, який не є завідомо непомірним для підозрюваної, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи характеризуючи дані ОСОБА_5 , те, що вона обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне продовжити застосований до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-187, 193-199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 05 вересня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої - ОСОБА_5 - задовільнити.

Продовжити тримання обвинуваченої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою строком на 30 (тридцять) днів - з 11 грудня 2024 року по 09 січня 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на неї наступні обов`язки: не відлучатись із м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що, якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримала «11» грудня 2024 року о «_____» годині «____» хвилин.

_____________ ОСОБА_5 .