печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000691 від 26.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучено 09.10.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 70000 доларів США та 600000 грн.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та зберегли на собі їх сліди, а також є предметом кримінальних правопорушень. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000691 від 26.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 201-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування досліджуються обставини функціонування протиправного механізму, спрямованого на привласнення бюджетних коштів комерційною структурою, зареєстрованою на території України, за сприяння посадових осіб Міністерства оборони України та подальшу легалізацію (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Івано-Франківської області здійснює господарську діяльність ТОВ «Укрспецоборонконтракт» () з реалізації автозапчастин та ремонту (обслуговування) транспортних засобів Урал, Зіл, Камаз, Краз, МАЗ, Газ, тощо.

Директором ТОВ «Укрспецоборонконтракт» є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично виконує обов`язки головного бухгалтера та займається веденням бухгалтерського та податкового обліків на підприємстві, здійснює перерахування коштів, інше.

Кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Укрспецоборонконтракт» є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично здійснює загальне керівництво підприємством та безпосередньо надає вказівки ОСОБА_5 на вчинення тих чи інших дій, пов`язаних з господарською діяльністю підприємства.

В ході фінансового розслідування встановлено, що на рахунки

ТОВ «Укрспецоборонконтракт» надходять кошти від ряду суб`єктів господарювання, у тому числі ДП «Харківське конструкторське бюро машинобудування імені О.О.Морозова», МОУ, військових частин, у якості оплати за ремонт, оплати за запчастини та за товар.

В подальшому, частина бюджетних коштів перераховується ТОВ «Укрспецоборонконтракт» у якості оплати за запчастини на рахунки фізичних осіб-підприємців, які пов`язані із власником ТОВ «Укрспецоборонконтракт» та обготівковуються з рахунків цих фізичних осіб-підприємців, задіяних у незаконній схемі, або з власних рахунків, на які кошти попередньо були зараховані у вигляді поповнення карткового рахунку.

В свою чергу за результатами проведених заходів встановлено, що власником ОСОБА_6 та іншими працівниками ТОВ «Укрспецоборонконтракт» на території України здійснюється придбання у населення за готівкові кошти автозапчастини бувших у використанні (у тому числі на так званих «розборках»), які в подальшому реставруються та використовуються під час ремонту техніки на замовлення Міністерства оборони України, Національної гвардії України, інших військових формувань під виглядом нових та за завищеними цінами.

За наявними даними встановлено, що перераховані кошти ТОВ «Укрспецоборонконтракт» на рахунки зазначених фізичних осіб - підприємців знімаються готівкою у касі відділення АТ «РВС Банк» (МФО 339072) за сприяння начальника відділення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передаються фактичному власнику ОСОБА_6 за адресою розташування виробничих потужностей ТОВ «Укрспецоборонконтракт».

При цьому встановлено, що рух коштів по розрахункових рахунках вказаних фізичних осіб-підприємців контролюється ОСОБА_5 та перерахування коштів з метою їх обготівкування за безтоварними господарськими операціями здійснюється за вказівкою виключно ОСОБА_6 .

За проведеними заходами встановлено ряд фізичних осіб-підприємців, що задіяні в незаконній діяльності, діяльність яких контролюється власником

ТОВ «Укрспецоборонконтракт» ОСОБА_6 , серед яких:

ФОП ОСОБА_5 (РНОКППФО НОМЕР_1 );

ФОП ОСОБА_6 (РНОКППФО НОМЕР_2 );

ФОП ОСОБА_8 (РНОКППФО НОМЕР_3 );

ФОП ОСОБА_4 (РНОКППФО НОМЕР_4 );

ФОП ОСОБА_9 (РНОКППФО НОМЕР_5 );

ФОП ОСОБА_10 (РНОКППФО НОМЕР_6 );

ФОП ОСОБА_11 (РНОКППФО НОМЕР_7 );

ФОП ОСОБА_12 (РНОКППФО НОМЕР_8 );

ФОП ОСОБА_13 (РНОКППФО НОМЕР_9 );

ФОП ОСОБА_7 (РНОКППФО НОМЕР_10 );

ФОП ОСОБА_14 (РНОКППФО НОМЕР_11 );

ФОП ОСОБА_15 (РНОКППФО НОМЕР_12 );

ФОП ОСОБА_16 (РНОКППФО НОМЕР_13 );

ФОП ОСОБА_17 (РНОКППФО НОМЕР_14 );

ФОП ОСОБА_18 (РНОКППФО НОМЕР_15 ).

Крім того, з метою маскування незаконної діяльності власником

ТОВ «Укрспецоборонконтракт» до незаконної діяльності залучено ряд підконтрольних юридичних осіб, серед яких: ПП «Укрспецоборонконтракт» (код за ), ПП «Укрспецоборонконтракт Плюс» (код за ), ПП «Запчастина-ІФ» (код за ), ТОВ «Кардан-ІФ» (код за ), ТОВ «Саманта-ІФ» (код за ).

Так, за період з 04.07.2023 по 01.02.2024, з рахунків

ТОВ «Укрспецоборонконтракт» перераховано кошти на користь підконтрольних фізичних осіб-підприємців, у якості оплати за запчастини на загальну суму

169,94 млн грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що фінансові операції із зняття готівкових коштів з рахунків вказаних фізичних осіб-підприємців на загальну суму 166,13 млн грн, є такими, що спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації).

Так, 09.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/43061/24-к від 25.09.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого, серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 70000 доларів США, та 600000 грн.

10.10.2024 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_19 вилучене майно визнано речовим доказами кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна до суду подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності ОСОБА_4 , одночасно просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення обшуку, було акцентовано увагу про недопустимість вилучення грошових коштів.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000691 від 26.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 201-2, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування досліджуються обставини функціонування протиправного механізму, спрямованого на привласнення бюджетних коштів комерційною структурою, зареєстрованою на території України, за сприяння посадових осіб Міністерства оборони України та подальшу легалізацію (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так, 09.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/43061/24-к від 25.09.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого, серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 70000 доларів США, та 600000 грн.

10.10.2024 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_19 вилучене майно визнано речовим доказами кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Разом з тим, слідчий суддя вертає увагу на те що згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Як вбачається з матеріалів клопотання, фінансові операції із зняття готівкових коштів з рахунків вказаних фізичних осіб-підприємців, серед яких є і ОСОБА_4 , на загальну суму 166,13 млн грн, є такими, що спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації).

А тому, за вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 , на даній стадії досудового розслідування, обумовлене законними критеріями, разом з тим, у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити органу досудового розслідування для встановлення обставин кримінального правопорушення, на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення.

Тобто на даний час забезпечується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_4 , та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за місцем проживання ОСОБА_4 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000691 від 26.04.2023 на майно, що було вилучено 09.10.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 70000 доларів США та 600000 грн.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню у кримінальному провадженні № 0000691 від 26.04.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1