Справа № 513/299/25
Провадження № 1-кп/513/88/25
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

21 квітня 2025 року Саратський районний суд Одеської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4

в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Сарата Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, який на момент оголошення підозри проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрілець-санітар 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2025 року до Саратського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000747 від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з реєстром матеріалів досудового розслідування, а також розпискою обвинуваченої про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу 25.02.2025 року визначено склад суду, передано для розгляду обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 25.02.2025 року, призначене підготовче судове засідання на 26.02.2025 року о 12-30 год.

26.02.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26.04.2025 року включно.

Прокурор направив до суду 14.04.2025 року письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, яке підтримав в судовому засіданні, зазначивши що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, які дають підстави для заявлення даного клопотання, а саме: останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість злочину та міру покарання що йому загрожує у випадку визнання його винним, може вчинити новий аналогічний злочин, а тому з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального провадження та з підстав того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти приведеним ризикам, існує необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою. Застережень, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою не має.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання прокурора частково, а саме, застосувати до обвинуваченого заставу у мінімальному розмірі, а саме у вигляді 20 прожиткових мінімумів.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників розгляду кримінальної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України. Кримінальне провадження підсудне Саратському районному суду Одеської області.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 07.01.2025 року., продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2025 року включно. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26.02.2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.04.2025 року включно, а тому необхідно вирішити питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

На теперішній час розгляд кримінального провадження не завершено. 26.04.2025 року закінчується строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ст..176 та ст. 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він обвинувачується, необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також те, що заявлені під час досудового розслідування та судового розгляду ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а саме: можливість переховуватися від суду, вчиняти інші злочини а також впливати на свідків, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, та самих обставин кримінального правопорушення у яких він обвинувачується, раніше судимий, не має постійного джерела доходу), не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід виходити з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Підстави для зміни ОСОБА_4 міри запобіжного заходу на більш м`який, відсутні, а тому не підлягає задоволенню клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 19.06.2025 року включно.

Копію ухвали негайно направити до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (68601, м.Ізмаїл, пр.Суворова,70) - для організації виконання.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну напобіжного заходу на більш м`який відмовити.

В судове засідання викликати прокурора, уповноваженого на участь у справі, обвинуваченого та його захисника.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Розгляд справи відкласти на 03.06.2025 року о 15-30 год.

Суддя ОСОБА_1