печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2024.

До початку розгляду клопотання слідчий, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002620 звернувся із заявою про повернення вказаного клопотання для доопрацювання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, заяву слідчого про повернення клопотання, її обґрунтування, дійшов такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про арешт майна за заявою слідчого/прокурора.

Разом з тим, відповідно до пункту 19 частини першої статті 7, частини першої статті 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення сторони обвинувачення, яка не підтримує клопотання у тому вигляді, в якому воно подане, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає поверненню стороні обвинувачення, що відповідно до пункту 19 частини першої статті 7, частини першої статті 26 КПК України, частини третьої статті 172, є її правом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 7, 9, 26, 172, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002620 від 06.11.2024 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1