УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

м. Київ

справа № 133/310/23

провадження № 51-918 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року та Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року,

встановив:

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 30 березня 2025 року.

Залишено обвинуваченому ОСОБА_4 визначений розмір застави у межах трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 30 березня 2025 року.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зменшення розміру застави.

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 05 лютого 2025 року зазначене рішення місцевого суду залишив без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій він просить звільнити його з-під варти та застосувати домашній арешт.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

За змістом ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвала Калинівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Щодо ухвали Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається з матеріалів за скаргою та з ухвали місцевого суду, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 знаходиться на розгляді Калинівського районного суду Вінницької області, який ухвалою від 30 січня 2025 року продовжив йому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 березня 2025 року, залишив йому визначений раніше розмір застави та відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про його зменшення. Вінницький апеляційний суд, розглянувши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , ухвалою від 05 лютого 2025 року рішення місцевого суду залишив без змін.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК оскаржувана ухвала Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2025 року та Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3