ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1444/25 Справа № 205/3863/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2019 року за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі,

у провадженні за клопотанням захисника про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України (далі КК)

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування ст. 84 КК залишено без розгляду.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що клопотання слід залишити без розгляду, оскільки засуджений ОСОБА_7 вибув з ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» 14.10.2024 до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», а клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, за правилами ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на необґрунтованість ухвали суду. Суд не мотивував своє рішення щодо залишення клопотання без розгляду, яке не відповідає вимогам КПК і таке рішення може бути прийняте виключно в окремих випадках. На думку захисту, підстав для залишення клопотання про застосування ст. 84 КК без розгляду чинним КПК не передбачено.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити, скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно зі ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положення пункту 6 частини 1 статті 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані належним чином, а доводи апеляційної скарги захисника є слушними, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 01 квітня 2024 року подала до суду першої інстанції клопотання про звільнення на підставі ст. 84 КК від відбування покарання останнього за хворобою. Засуджений ОСОБА_7 на час звернення з клопотанням відбував покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)».

17 квітня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в рамках даного провадження було призначено комплексне медичне обстеження засудженого ОСОБА_7 на лікарсько-консультативній комісії, зобов`язавши фахівців спеціалізованої туберкульозної лікарні при ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» надати висновок щодо можливості звільнення засудженого від подальшого відбуття покарання за хворобою з метою з`ясування наявності у засудженого захворювань, визначених переліком захворювань, які є підставою для звільнення від подальшого відбуття покарання.

27 вересня 2024 року до суду першої інстанції надійшов висновок №12 лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 від 27.09.2024.

Наступне судове засідання суд першої інстанції провів лише 24 лютого 2025 року, в якому постановив ухвалу про залишення без розгляду клопотання захисника про застосування ст. 84 КК.

Такого висновку місцевий суд дійшов, керуючись вимогами ч. 2 ст. 539 КПК, оскільки засуджений вибув 14.10.2024 з ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися в повній мірі.

Клопотання захисника про звільнення засудженого ОСОБА_7 , яке було подано відповідно до вимог ч. 2 ст. 539 КПК до суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого останній відбував покарання, майже рік перебувало на розгляді місцевого суду. Відповідно до ухвали суду від 17 квітня 2024 року було проведене комплексне медичне обстеження засудженого на лікарсько-консультативній комісії з метою з`ясування наявності в нього захворювання, визначених переліком захворювань, які є підставою для звільнення від подальшого покарання.

За результатами проведеного лікарсько-консультативною комісією медичного огляду засудженого складений висновок №12 від 27.09.2024, який направлений до суду 27.09.2024 та ним отриманий в цей же день.

На час отримання висновку засуджений відбував покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» та лише 14.10.2024 вибув до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», при цьому наступне судове засідання судом було проведено лише 24 лютого 2025 року, тобто після спливу понад чотири місяці з дня отримання даного висновку, залишивши без розгляду клопотання захисника, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 3 ст. 539 КПК щодо строків розгляду таких клопотань, зокрема якими встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, постановив ухвалу, яка не передбачена чинним КПК, та не розглянув клопотання по суті за наявності висновку лікарсько-консультативної комісії медичного огляду засудженого, призначеного ухвалою суду з метою вирішення питання щодо можливості звільнення засудженого від подальшого відбуття покарання за хворобою.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та не можуть бути залишені поза увагою апеляційного суду.

При цьому апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення в даному провадженні, оскільки клопотання захисника про застосування ст. 84 КПК не було розглянуто по суті судом першої інстанції.

Враховуючи, що допущене порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, тому ухвала суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, при якому з дотриманням вимог КПК слід прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 7, 9, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року засудженого ОСОБА_7 про залишення без розгляду клопотання щодо застосування ст. 84 Кримінального кодексу України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4