Справа № 309/748/25
Провадження № 1-кп/309/47/25
15 квітня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14
До Хустського районного суду Закарпатської області 28.02.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 28 - ст. 336, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ст. 336, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ст. 336 КК України.
Так, захисник зазначає, що з обвинувального акту вбачається, що він підписаний прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у якого відсутні будь-які підстави щодо здійснення процесуального керівництва та подальшого підтримання публічного обвинувачення у межах судової справи, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші обвинувачені не відносяться до суб`єктів, що підпадають під компетенцію Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Західного регіону, а також не узгоджуються із виключним предметом злочинних посягань, що чітко регламентуються наказом Офісу Генерального прокурора № 130 від 17.05.2023 року.
Відповідно до п. 4, п.п. 6 п. 4.1. наказу Офісу Генерального прокурора № 130 від 04.07.2023 «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у сфері оборони», організовувати та здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, досудове розслідування в яких проводиться слідчими та дізнавачами органів досудового розслідування (крім детективів Національного антикорупційного бюро України): 4.1. Спеціалізованим прокуратурам у сфері оборони (на правах обласних та окружних прокуратур): - вчинені військовослужбовцями; військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, добровольцями добровольчих формувань територіальних громад; - інші кримінальні правопорушення в порядку, визначеному КПК України, у тому числі якщо хоча б один із співучасників кримінального правопорушення є вищезазначеним суб`єктом або хоча б одне правопорушення у кримінальному провадженні відповідає вищевказаним критеріям.
Отже, у даному випадку організовувати та здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, а також підписувати обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повинен був прокурор спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (на правах обласних та окружних прокуратур), а не прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.
Крім того, сторона захисту посилається на те, що прокурор, який бере участь у судовому засіданні, є зацікавленим у вирішенні справи без об`єктивного її розгляду про що свідчить відсутність у нього повноважень на підтримання державного обвинувачення у такій категорії справ та свідоме ігнорування обов`язкової для виконання норми права, що є прямим порушенням права обвинуваченого на справедливий суд, та вказує на необ`єктивність та упередженість прокурора у кримінальному провадженні, який не вжив заходів до передачі справи для здійснення процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення до уповноваженого прокурора.
У підготовчому засіданні захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заяву про відвід прокурора підтримали, просили про її задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисту.
Інші учасники процесу дане питання залишили на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає заяву про відвід прокурора такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, Наказ Офісу Генерального прокурора від 17.05.2023 № 130 «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у сфері оборони» є відомчим нормативно-правовим актом, норми якого не суперечать вимогам КПК, а, зокрема, спрямовані на організацію роботи в органах прокуратури.
В той же час, відповідно до п.п.3п.7 наказу Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021№ 309«Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні», нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування забезпечувати Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам згідно з розподілом обов`язків, а також в Офісі Генерального прокурора та обласних прокуратурах нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування забезпечувати, зокрема: слідчими та дізнавачами органів Національної поліції України керівникам та прокурорам структурних підрозділів, які здійснюють нагляд за додержанням законів Національною поліцією України.
Тобто, твердження сторони захисту щодо відсутності у прокурора повноважень на підтримання державного обвинувачення у такій категорії справ та свідоме ігнорування обов`язкової для виконання норми права, що є прямим порушенням права обвинуваченого на справедливий суд, та вказує на необ`єктивність та упередженість прокурора у кримінальному провадженні є безпідставними.
Крім того, згідно вимог статті 80 КПК України, особи, що беруть участь у кримінальному провадженні, мають право під час судового провадження заявити відвід прокурору з підстав, визначених статтею 77 КПК України.
Так, відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Статтею 77 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора у кримінальному провадженні. Так, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Таким чином, надавши оцінку доводам, викладеним захисником в заяві про відвід прокурора суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки зазначені захисником доводи є по суті переліком процесуальних порушень, які на думку захисника, були допущені стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та не можуть свідчити про наявність неупередженості прокурора під час розгляду справи судом, та не є підставами, які виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, вичерпний перелік яких передбачений ст. 77 КПК України.
Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені зазначеними нормами КПК України, та на які посилається сторона захисту. Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості прокурора судом не виявлено.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 314 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1