КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №381/798/24 Головуючий суддя у 1 інстанції: ОСОБА_1
провадження №11-кп/824/3636/2025 Головуючий суддя: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2025 року ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України у строк покарання за цим вироком зарахувано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 16.05.2019 до 14.07.2019, а також частково відбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2022, починаючи з 19.12.2023 по 26.01.2025.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі - 3 140 (три тисячі сто сорок) грн 02 копійки у дохід держави.

Вирішено питання щодо речових доказів після набрання вироком законної сили.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яка надійшла разом з матеріалами кримінального провадження до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати в частині призначеного покарання у зв?язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м?якість.

Ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України з урахуванням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2025 року шляхом шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Визнати обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рецидив злочину.

???В іншій частині вирок суду залишити без змін.

08 квітня 2025 року прокурор Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить апеляційну скаргу задовольнити. ???

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині початку строку відбування покарання, який рахувати з 27.01.2025, та зарахування відбутого покарання з 16.05.2019 по 14.07.2019, 06.11.2020 по 02.06.2021 та з 29.03.2024 по 26.01.2025, у зв`язку з неправильним застосуванням закону у країни про кримінальну відповідальність. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який повністю підтримав змінені апеляційні вимоги, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на наступні обставини.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

При сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК України).

Крім того, відповідно до приписів ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими ч.ч.1-3 ст.70 КК України, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Таким чином, суд повинен був на підставі ч4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2022 року остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2020 та остаточно визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк ув`язнення з розрахунку однин день ув`язнення за один день позбавлення волі від 06.11.2020 року до 02.06.2021 року, тобто за правилами ст.ст.70 та 72 вказаний строк попереднього ув`язнення підлягає до зарахування у вироку від 27.01.2025 року.

Також, вироком від 27.01.2025 року ОСОБА_8 у строк покарання помилково зараховано частково відбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2022 з 19.12.2023 року до 26.01.2025 року, адже згідно з протоколом затримання, ОСОБА_8 затримано на виконання вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2022 року лише 29.03.2024 року.

Крім того, у вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2025 року не зазначено початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , який необхідно рахувати з часу винесення вироку, тобто - 27.01.2025 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини та вимоги норм процесуального права, колегія суддів, за наслідками апеляційного розгляду, вважає, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 зміні, а саме, строк відбування покарання за вказаним вироком рахувати від 27.01.2025 року, зарахувавши в цей строк перебування під вартою від 16.05.2019 року до 14.07.2019 року, від 06.11.2020 року до 02.06.2021 року та від 29.03.2024 року до 26.01.2025 року включно.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.

???Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити: строк відбування покарання за вказаним вироком рахувати з 27.01.2025 року, зарахувавши в цей строк перебування під вартою від 16.05.2019 року до 14.07.2019 року, від 06.11.2020 року до 02.06.2021 року та від 29.03.2024 року до 26.01.2025 року включно.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4