Провадження № 1-кс/442/1940/2024
УХВАЛА

про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів

17 грудня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, котрі містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2024 за № 0000910, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просить надати дозвіл слідчому СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області підполковнику поліції ОСОБА_3 , на тимчасовий доступ до інформації (в тому числі електронної) з можливістю вилучення її копії в електронному вигляді, яка знаходиться в оператора телекомунікації рухомого (мобільного) зв`язку по абонентськомк номеру: НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що в Дрогобицький РВП ГУНП у

Львівській області із письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 ,

яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка без відома її чоловіка

ОСОБА_6 , отримала чотири кредитні мікрозаймів різних

кредитних установах на загальну суму 8400 грн. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження в порядку ст.40 КПК України було даного доручення оперативного підрозділу з метою встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення. 12.09.2024 в слідчий відділ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській

області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Дрогобицького РВП ГУНП

у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про те, що в

ході здійснення заходів було встановлено, що абонентський номер

ОСОБА_6 НОМЕР_1 в момент вчинення шахрайських дій був присвоєний

(дистанційно змінений) пластиковому (електронному) носію 8ІМ з унікальним

ідентифікатором ІСС НОМЕР_2 . Крім цього, після зміни ІСС абонентський номер НОМЕР_1 почав фіксуватися у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_3 (нульовий імей), тому ідентифікувати в подальшому де міг використовуватись абонентський

номер ОСОБА_6 не представляється можливим. Вивчивши матеріали клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, котрі містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя вважає, що розгляд цього клопотання слід проводити без повідомлення (виклику) особи, у володіннях якої знаходиться інформація, оскільки існує реальна загроза зміни відповідної інформації.

Беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 вказаного Кодексу у частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому слідчий суддя виходить також й з положень ч. 4 ст. 163 КПК України, за змістом котрих слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

У зв`язку із неявкою сторін кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, котрі містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження у розумінні положень п. 5 ч. 2 ст. 132 КПК України.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Частинами 5 та 6 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених у ч. 5 ст. 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як на фактичну підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей і документів, слідчий покликається на рапорт о/у ВКП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 12.09.2024. Слід звернути увагу, що рапорт працівника правоохоронних органів відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747, належить до внутрішніх документів, а відтак, не може вважатися належним та допустимим доказом та слугувати підставою для надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Окрім цього слідчий суддя звертає увагу, що органом досудового розслідування не встановлено, кому саме належить номер телефону, а доводи, наведені слідчим та прокурором, щодо особи, яку розшукують могли користуватись даними номерами мобільних операторів це лише оціночні судження та припущення, а докази на підтвердження даного факту в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні.

Також слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Таким чином, надання доступу до документів, які містять в собі охоронювану законом таємницю, може призвести до необґрунтованого втручання у права і свободи особи, гарантовані Конституцією України.

Разом з тим, з клопотання незрозуміло, з якою метою слідчий просить надати тимчасовий доступ до вище вказаних мобільних операторів, фактично не встановивши, кому саме належать такі номера мобільних операторів, слідчий просить встановити їх зв`язок з іншими мобільними операторами, що викликає сумнів у законності таких процесуальних дій.

Як вбачається зі змісту норми ч. 7 ст. 163 КПК України, розпорядження про надання можливості вилучення документів, є взаємопов`язаним з рішенням про задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до документів, питання щодо надання можливості вилучення вказаних документів не розглядається.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи відсутність в клопотанні мотивації щодо надання тимчасового доступу до інформації, необґрунтованість в клопотанні слідчим потреби досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя вважає, що в задоволенні такого слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131-132, 159-166, 309, 369-372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, котрі містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2024 за № 0000910, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати с слідчому СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області підполковнику поліції ОСОБА_3 та прокурору Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді, в силу ч. 3 ст. 309 КПК України, є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя

Дрогобицького міськрайонного суду

Львівської області ОСОБА_9