Справа № 274/2767/25
Провадження № 1-кс/0274/750/25
"23" квітня 2025 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», раніше судимого,
22.04.2025 слідчий звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло у місці відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимого, не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Доводи слідчого, наведені в клопотанні
09.04.2025 ОСОБА_4 затримано у м. Запоріжжі працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Запорізькій області та доставлено 10.04.2025 працівниками оперативної групи ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» до відповідної установи для подальшого відбування покарання.
16.04.2025 ОСОБА_4 пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 390 КК України.
Необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим мотивовано доведенням обґрунтованої підозри скоєння підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України та наявними ризиками: переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Процедура, позиції учасників провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Підозрюваний свою вину визнав, проти застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не заперечив.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, серед іншого, спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України)
За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» та «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до пред`явленої 16.04.2025 ОСОБА_4 підозри за ч.2 ст. 390 КК України - досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відбуваючи за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)», що розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за наступних обставин.
07.02.2025 ОСОБА_4 прибувши для відбування покарання до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390, 391, 392, 393 КК України.
01.04.2025 засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою до начальника ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» з проханням у відповідності до ст. 59 КВК України надати короткострокову відпустку у зв`язку із необхідністю стаціонарного лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої допомоги» Запоріжської міської ради, зазначивши що ознайомлений з правилами поведінки та відповідальністю за несвоєчасне повернення до виправної установи.
Наказом начальника ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» від 01.04.2025 № 111 засудженому ОСОБА_4 надано короткочасний виїзд за межі виправного центру до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої допомоги» Запорізької міської ради, у зв`язку з лікуванням з 22.00 год 01.04.2025 до 09.00 год 03.04.2025 (з врахуванням часу на дорогу). Згідно п. 2 вказаного Наказу, у разі стаціонарного лікування до виправного центру засуджений повинен прибути в добовий строк після закінчення стаціонарного лікування. На виконання п. 3 Наказу із засудженим проведено додатковий інструктаж щодо дотримання правил поведінки поза межами установи, ознайомлено зі змістом та наслідками ст. 390 КК України.
Згідно інформації КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої допомоги» Запорізької міської ради від 15.04.2025, ОСОБА_4 госпіталізовано до стаціонару лікарні 03.04.2025 о 15 год 20 хв та виписано 04.04.2025 за порушення лікарняного режиму.
Усупереч вищезазначеному, засуджений ОСОБА_4 , будучи обізнаним про обов`язковість повернення в установлений час до установи та про настання кримінальної відповідальності за неповернення до місця відбування покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді обмеження волі, після закінчення строку виїзду та стаціонарного лікування до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» не повернувся.
09.04.2025 ОСОБА_4 затримано у м. Запоріжжі працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Запоріжській області та доставлено 10.04.2025 працівниками оперативної групи ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» до відповідної установи для подальшого відбування покарання.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 доводиться, долученими до клопотання матеріалами: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; відповіддю на запит КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої допомоги» Запорізької міської ради від 15.04.2025 та наказом начальника ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» від 01.04.2025 № 111 про надання короткочасного виїзду за межі виправного центру з конкретно зазначеним часом на повернення; протоколом огляду смс-повідомлень між начальником ДУ «Бердичівського виправного центру (№ 108)» ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно довідки про судимість ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 389 ч.2, 71 ч.1, 72 КК України до одного року двадцяти днів обмеження волі відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024. Вирок суду набрав законної сили 21.12.2024.
07.02.2025 ОСОБА_4 прибув до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», що розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, кінець строку відбуття покарання - 19.12.2025.
Відповідно до характеристики, складеної працівниками Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо, приймає участь в програмі ДВВ "Подолання наркотичної залежності", стягнень та заохочень не має.
Згідно довідки КНП "Бердичівська міська лікарня" від 09.04.2025, ОСОБА_4 на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, до психіатра за допомогою не звертався.
Оцінюючи наведені в клопотання ризики, слідчий суддя вважає їх доведеними, із таких підстав.
ОСОБА_4 раніше судимий, з 07.02.2025 відбуває покарання у виді обмеження волі у Державній установі "Бердичівський виправний центр № 108", не працевлаштований. Будучи ознайомленим з правилами поведінки поза межами установи, змістом та наслідками ст. 390 КК України, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді обмеження волі, після закінчення строку виїзду та стаціонарного лікування до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» не повернувся. Цей факт ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні.
Отже, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Абзацом третім пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 №654, встановлено, що житло будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.
Засуджений ОСОБА_4 проживає у кімнаті в гуртожитку Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)", про що підтвердили працівники установи, що супроводжували засудженого та були присутні в судовому засіданні.
Таким чином, відповідні приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)", де підозрюваний ОСОБА_4 відбуває покарання у виді обмеження волі, у розумінні чинного законодавства України, є його житлом на час відбування такого покарання.
Разом із тим, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч. 4 ст.59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, а залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центр.
Тому, з огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу останнього, вагомість доказів у кримінальному провадженні, як і факт перебування / проживання останнього в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», тобто фактично постійного перебування під наглядом адміністрації установи на даний час, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у місці відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» в період часу із 18-00 год до 08-00 год наступної доби буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.
Крім того, на підозрюваного слід покласти обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Керуючись ст. ст. 176, 181, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло у місці відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2 в період часу із 18-00 год до 08-00 год наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Встановити строк дії ухвали до 22.06.2025 включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" та Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1