У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2025 Справа №607/24/25 Провадження №1-кс/607/1/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2025 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0000002 від 01 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 листопада 2024 року, заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф-пакет WAR1176429.

Клопотання мотивоване тим, що 31.12.2024 до Тернопільського РУ поліції надійшло повідомлення працівника УПП в Тернопільській області Шафранського про те, що в ході патрулювання було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» моделі В3 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який у ході перевірки документів на законну вимогу пред`явив посвідченням водія з ознаками підробки.

За даним фактом 01 січня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000002 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Як зазначає прокурор, 31.12.2024 у ході огляду місця події по вул. Руська, 20 м. Тернопіль у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф пакет WAR1176429 у зв`язку із виявленням ознак підробки, так як згідно бази ІПНП НПУ відсутні дані, щодо вказаного посвідчення водія та гр. ОСОБА_3 повідомив, що придбав вказане посвідчення водія за грошові кошти у невстановленої особи без проходження визначеного законом порядку отримання посвідчення водія.

Вказане посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф упакування WAR1176429, постановою заступника начальника сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 01.01.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуюче вищевикладене на думку прокурора, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України.

Окрім того, вказане посвідчення водія містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, а тому прокурор просить клопотання задовольнити.

В даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив, що накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024.

Заслухавши пояснення власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, беручи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

01 січня 2025 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зокрема за фактом того, що 31.12.2024 до Тернопільського РУ поліції надійшло повідомлення працівника УПП в Тернопільській області Шафранського про те, що в ході патрулювання було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» моделі ВЗ р.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який у ході перевірки документів на законну вимогу пред`явив посвідченням водія з ознаками підробки.

Як вбачається з протоколу огляду від 31 грудня 2024 року в період часу з 21 год. 45 хв. по 22 год. 10 хв. 31 грудня 2024 року, проведено огляд проїжджої частини дороги по вул. Руська, 20 м. Тернопіль та водієм автомобіля марки «Volkswagen Passat» моделі ВЗ р.н. НОМЕР_2 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було пред`явлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані про яке відсутні в базі ІПНП та ГСЦ МВС. Дане посвідчення водія вилучено у зв`язку з виявленням імовірних ознак його підробки.

Постановою заступника начальника сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 01.01.2025, посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф упакування WAR1176429, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згід з ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане у клопотанні посвідчення водія, зберегло на собі його сліди та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження на вилучене 31 грудня 2024 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.11.2024, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено у сейф-пакет WAR1176429.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1