Єдиний унікальний номер: 379/372/25
Провадження № 1-кс/379/108/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000046, внесеному до ЄРДР 15.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біла Церква Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 до Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000046, внесеному до ЄРДР 15.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 12 лютого 2025 року близько 13 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином «Фора», що знаходиться за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 6 м. Тараща Білоцерківського району Київської області, знайшла банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів), № рахунку НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», яка була втрачена ОСОБА_6 того ж дня при невстановлених в ході розслідування обставинах.

Після виявлення зазначеної банківської карти, у ОСОБА_4 виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів для власного збагачення, тому вона не вчинила жодних дій щодо встановлення власника картки з метою її повернення, а привласнила її з метою викрадення грошових коштів ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657- ХП від 02.10.1992, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 III від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, банківська картка є офіційним документом.

Крім цього ОСОБА_4 , після привласнення банківської картки (з безконтактною технологією проведення платежів), № рахунку НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», яка була втрачена ОСОБА_6 , 12.02.2024 у період часу з 13 год. 30 хв. по 14 год. 00 хв. не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер (пін-код) зазначеної платіжної карти, встановлений на ній для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2025 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в загальній сумі 3227 грн. 07 коп. шляхом безконтактного розрахунку за різні товари через POS- термінали.

Зокрема, 12.02.2025 в період часу з 14 год. 10 хв. по 15 год. 52 хв. ОСОБА_4 здійснила оплату за товари в магазинах: «Копійочка», що розташований по вул. Хмельницького, 8, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «Хлібний», що розташований по вул. Білоцерківська, 5Г, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «ГАСТРОНОМ», що розташований по вул. Липнева, 1, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «ПРОДУКТИ», що розташований по вул. Білоцерківська, 5, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «Овочі та Фрукти» що розташований по вул. Білоцерківська, 3, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «Uvape/VAPE SHOP», що розташований по вул. Богдана Хмельницького, 71/56, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл., «THRASH», що розташований по вул. Володимира Сікевича, 63/73, м. Тараща Білоцерківський район Київська обл.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3227 грн. 07 коп.

26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України..

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прокурор вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким та за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, яке обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходу, в останнього відсутні сталі соціальні зв`язки за місцем проживання, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинила умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінального правопорушення. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі. Сукупність даних обставин дає підозрюваній можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для її матеріального стану з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Без застосування в даному випадку запобіжного заходу, неможливо запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків, які визначені в п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї визначених обов`язків. Також зазначила що визнає вину у пред`явленій їй підозрі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрювану ОСОБА_4 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 15 лютого 2025 року до ЄРДР внесено відомості за №0000046за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

26 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у кримінальному провадженні №0000046за від 15 лютого 2025.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 вину в вчиненому повністю визнала.

До того ж, про її причетність до вказаного у повідомленні про підозру кримінальному правопорушенні свідчать надані до клопотання: заява про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15.02.2025; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2025; протоколи перегляду відеозаписів з магазинів; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 26.03.2025; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 26.03.2025.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Біла Церква Київської області, із середньою освітою, не заміжня, не працююча, не інвалід, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Слідчому судді не надано даних про наявність у підозрюваної ОСОБА_4 будь-яких джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.

При цьому, підозрюваній ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що в разі, якщо підозрюваній ОСОБА_4 не обрати запобіжний захід, існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб втечі та переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя висновує про доцільність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якішим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрювану ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч.2 ст.376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000046, внесеному до ЄРДР 15.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біла Церква Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 на строк два місяці, тобто до 24.05.2025 року включно, такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання підозрюваної ОСОБА_4 покласти на слідчого СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1