Справа №211/962/25
Провадження № 1-кп/211/411/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження в режимі відео конференції:

прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження №0003058 від 20.01.2025 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сєвєродонецьку Луганської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, з професійно-технічною освітою, раніше не судимий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 18 грудня 2024 року о 09 год. 30 хв., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на території «Машинобудівного заводу» міста Дружківка Донецької області, відкрито відмовився виконати бойове розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 № 382 від 18.12.2024, доведене заступником командира з психологічної підтримки персоналу 4 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 згідно якого, окрім іншого, військовослужбовцям 4 аеромобільної роти: солдату ОСОБА_8 , солдату ОСОБА_5 , солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11 до 11.00 18.12.2024 вибути в район зосередження 4 аемр 122 оаемб «ЗАКІТНЕ» та до 21.00 18.12.2024 вибути в район з центром БІЛОГОРІВКА та приступити до виконання бойового завдання по обороні ротного опорного пункту «ГОЛЬФ» БІЛОГОРІВКА, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

До суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 30.01.2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003058 від 20.01.2025 року, з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , та за участі захисника ОСОБА_4 з іншого боку.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання з урахуванням ст..69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, сторони мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, оскільки з обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого вбачаються пом`якшуючі обставини: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразились в участі в бойових діях під час проходження військової служби, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Сторно вважають можливим з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст..62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання. Прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін. Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід тримання під вартою, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України.

Затвердити угоду, укладену 30.01.2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003058 від 20.01.2025 року, з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , та за участі захисника ОСОБА_4 з іншого боку.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.402 КК України, с застосуванням ст..69 КК України 1 (один ) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання, а саме з 18.12.2024 року.

Запобіжний захід - тримання під вартою, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1