Провадження: № 1-кп/484/184/25
Справа: № 484/304/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника - ОСОБА_7 (заява)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Євтодія Подільського (Балтського) району Одеської області, громадянина України, не маючого освітнього рівня, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку, депутатом не являється, інвалідності немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця мешкання, раніше судимий:

10.02.2017 Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

30.11.2018 Балтським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК Укрїни до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

01.09.2020 ухвалою Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено умовно достроково на 1 рік 1 місяць 15 днів не відбутого строку основного покарання (справа № 473/2810/20);

13.05.2021 Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі (справа № 522/4253/21);

05.03.2024 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроковона не відбутий строк 11 місяців 12 днів (справа № 521/2212/24),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Перезидента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 28.09.2024. 28.09.2024 року, близько 18.50 год. ОСОБА_4 , у власних цілях прямував по «Скверу Перемоги», що розташований в центрі м. Первомайська Миколаївської області. Прямуючи по «Скверу Перемоги» в м. Первомайську Миколаївської області ОСОБА_4 помітив на лавці мобільний телефон марки «Samsung Gelexy M21» синього кольору, серійний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_6 . В цей же час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння вказаним мобільним телефоном. Виконуючи задумане, в цей же час, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, реалізовуючи прямий умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 підійшов до лавки та викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung Gelexy M21» синього кольору, серійний номер НОМЕР_1 IMEIL 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зник та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3 267, 50 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_7 пояснив суду, що 28.09.2024 року катався на велосипеді у «Сквері Перемоги» м.Первомайська. При ньому була сумочка з телефоном марки «Samsung Gelexy M21» синього кольору, яку він поклав на лавочці, а сам продовжував катався. Коли під`їхав до лавки, то побачив, що ОСОБА_4 п`є з його бутилки воду, а сумочка з мобільним телефон зникала. Він запитав у ОСОБА_4 чи не бачив він де сумочка з телефоном, на що останній йому повідомив, що забрав чоловік з бородою, який пішов до зупинки. Потерпілий поїхав до зупинки на яку вказав обвинувачений, але там нікого не було, потім потерпілий про те, що сталося повідомив матері, а остання вже повідомила працівникам поліції вказане.

Законний представник потерпілого в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому міру покарання відповідно до вимог закону, претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 немає.

Обвинувачений в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, пояснив, що 28.09.2024 року йшов через «Сквер Перемоги» у м.Первомайську в магазин, де на лавкі побачив мобільний телефон та взяв його собі. У вчиненому кається.

Крім повного визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні крадіжки підтверджується наступними доказами.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.09.2024 № 0000965.

Згідно даних, що містяться в протоколі огляду місця події від 28.09.2024 проведеного за участю понятих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , потерпілого та його законного представника ОСОБА_7 у «Сквері Перемоги» (біля вул. Грушевського у м.Первомайськ Миколаївської області) потерпілий вказав лавку на котрій знаходився його телефон та який у нього викрав затриманий ОСОБА_4 .

З протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину та додатками до нього від 28.09.2024 вбачається, що слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області в рамках реагування на повідомлення про злочин у присутності захисника ОСОБА_5 , потерпілого та його законного представника ОСОБА_7 під час обшуку ОСОБА_4 (поняті ОСОБА_8 і ОСОБА_10 ) в період часу з 20.40 год. по 20:50 год. 28.09.2024 у кишені ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Gelexy M21» синього кольору.

Крім наведених доказів, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується також переглянутим в судовому засіданні комапакт диском з відео файламив який місяться події, що відбувалися у вечірній час 28.09.2024 щодо встановлення обставин події крадіжки мобільного телефону, затримання ОСОБА_4 в присутності понятих; обшук ОСОБА_4 та виявлення в кишені його кофти мобільного телефону належного ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні після перегляду відео файлів обставини, що в них містяться підтвердив.

Із протоколу огляду речей від 29.09.2023 за участю потерпілого ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 слідує, що проведено огляд мобільного телефону синього кольору марки «Samsung Gelexy M21», що був вилучений в ході фізичного затримання ОСОБА_4 28.09.2024 та відповідно до якого потепілий ОСОБА_6 повідомив, що оглянутий телефон належать йому.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 23.10.2024 № СЕ-19/115-24/19446-ТВ (експертна спеціальність 12.1) проведеної у кримінальному провадженні № 0000965 від 28.09.2024 ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Gelexy M21» бувшого у використанні станом на 28.09.2024 могла становити 3267,50 грн.

Оцінивши досліджені докази в сукупності суд вважає, що вони повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та відповідають фактичним обставинам справи, а також повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає, кримінально-правову кваліфікацію ОСОБА_4 вірною за ч.4 ст.185 КК України.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 згідно яких обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий; відповідно до інформації КНП «Првомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради від 04.10.2024 № 895 ОСОБА_4 у лікаря-психіатра не перебуває; згідно інформації КНП «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради від 02.10.2024 № 885 ОСОБА_4 на обліку у лікаря - нарколога не перебуває.

Крім того, суд приймає до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 936 від 27.12.2024 року у судовій експертизі, яка проводилась Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, що відноситься до кримінального правопорушення у скоєнні якого він підозрюється (обвинувачується), у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Виявляв клінічні ознаки «Легкої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F 70.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). В силу наявного недорозвинення психічної діяльності, ступеня емоційно-вольових порушень, недостатньої здатності до інтелектуального та вольового контролю над своєю поведінкою ОСОБА_4 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 також виявляє клінічні ознаки «Легкої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F 70.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду. В силу наявного недорозвинення психічної діяльності та ступеня емоційно-вольових порушень, ОСОБА_4 не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 за своїм психічним станом (рівнем розумової відсталості, низьким контролем над своїми емоціями, імпульсами та поведінковими реакціями) потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи та досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував в стані обмеженої осудності і відповідальність за скоєне повинна наставати на загальних підставах з урахуванням положень ч. 2 ст. 20 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визнано правильною практику тих судів які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Згідно п. 8 зазначеної постанови така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

З огляду на те, що надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України), судам слід враховувати, що до осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду (п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005).

При цьому, виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття та перебування обвинуваченого в стані обмеженої осудності.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який за своїм психічним станом (рівнем розумової відсталості, низьким контролем над своїми емоціями, імпульсами та поведінковими реакціями) потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування, його ставлення до вчинених злочинів, який будучи умовно-дотроково звільнений за попереднім вироком знову вчинив кримінальне правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпечність даного злочину, що вчинений відносно неповнолітнього, думку прокурора, який наполягав на реальній мірі покарання, обставини за яких було вчинено злочини, думку законного представника неповнолітнього потерпілого щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки він скоїв тяжке кримінальне правопорушення, а тому суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання нових кримінальних правопорушень можливе лише в ізоляції від суспільства.

Доводи захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого заходів примусового лікування амбулаторно без позбавлення волі суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_4 будучи умовно достроково звільнений з місця відбування покарання за попереднім вироком на протязі нетривалого часу вчинив тяжке кримінальне правопорушення, а тому з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на наведене суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки підстав для застосування вказаних положень суд не вбачає.

Тому, на думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, так як суд вважає, що його виправлення можливе лише із застосуванням такого виду покарання як позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню та процесуальних витрат суд вирішує в порядку передбаченому ст.ст. 100, 124 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеса від 13.05.2021 року, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на медичну службу кримінально-виконавчої установи, в якій засуджений відбуватиме покарання.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 31.10.2024 року.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-24/6135-Д від 22.05.2024 в розмірі 3 183 грн. 60 к. віднести на рахунок держави.

Речові докази: 1) компакт диск із відеозаписами з нагрудного відео регістратора за 28.09.2024 залишити при справі; 2) чоловічу сумку «Nike» із металевим карабіном невеликого розміру (чорного кольору), до якого прикріплений брилок у виді мульти-героя «спанч боба» та браслет червоного кольору із написом «Rainbow» в якому знаходяться два металевих шестикутних ключів сірого кольору; два ключі та серветки вологі «мульти-маркет Аврора» жовтого кольору, мобільний телефон синього кольору, марки по «Samsung Gelexy M21» синього кольору, які передані на зберігання законному представнику потерпілого - ОСОБА_7 (зберігальна розписка від 11.10.2024) повернути в потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя