Справа №766/1369/24
н/п 1-кп/766/2875/25
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та

продовження строку дії запобіжного заходу

31.03.2025 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Херсоні, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002194 від 08.11.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 31.01.2024 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Учасники вважають за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, отже провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 підлягає призначенню в судове засідання.

Потерпілим подано позов до ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та визнання його цивільним позивачем.

Потерпілий в судовому засіданні просив прийняти позовну заяву.

Обвинувачений не заперечував, захисник при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду із зазначеного питання, дослідивши мотиви та обґрунтування поданого клопотання, перевіривши та проаналізувавши матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Цивільний позов подано з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення його без руху чи повернення, з підстав передбачених ст.185 ЦПК України не вбачається.

В даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочато, тому є підстави для прийняття цивільного позову та визнання ОСОБА_6 цивільним позивачем.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий, представник потерпілого, цивільний позивач, свідки.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , що відповідає рекомендаціям, висловленим в рішенні ЄСПЛ «Чанаєв проти України» від 09.10.2014 р. мотивуючи позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочину, який йому інкримінується.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання, заявлене прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді «тримання під вартою», посилаючись на відсутність ризиків заявлених у клопотанні прокурора, невірну кваліфікацію суспільно-небезпечного діяння та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження ОСОБА_5 терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність, продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді від 10.11.2023 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» до 08.01.2024 року включно, який востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області продовжено до 06.04.2025 року включно.

У ч. 3 ст. 315 КПК зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Отже за правилами ч. 3 ст. 315 КПК суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження.

Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. При цьому про право вирішення судом самостійно питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії (домашній арешт, тримання під вартою), та порядок розгляду цього питання у ст. 315 КПК не визначені.

Оскільки при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (для запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою), тому за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч. 1 ст. 197 КПК. Крім того, суд зазначає, що питання обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за умови не вичерпання строку дії запобіжного заходу обраного до направлення обвинувального акту до суду є неприпустимим.

Таким чином, можна дійти висновку про те, що за наявності клопотання сторони обвинувачення має бути вирішено саме питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки строк тримання під вартою останнього завершується 06.04.2025 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується, у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; враховуючи особу ОСОБА_5 , відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; також судом враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, обставини, на які посилаються як обвинувачений, так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Тому, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 29.05.2025).

Керуючись ст. ст. 128, 176-178, 183, 194, 199, 314-317, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. В. Примаченка, 6/29 зал с/з 2 поверх),

на «09» годину «40» хвилин «09» квітня 2025 року.

Прийняти позовну заяву ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого, цивільного позивача, свідків.

Судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватись суддею ОСОБА_1 , одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, на 60 днів до 29.05.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»

СуддяОСОБА_1