19 грудня 2024 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, має середню освіту, офіційно не працевлаштована, вдова, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.ч.1,2 ст.121 КК України,-
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.ч.1,2 ст.121 КК України.
Згідно обвинувального акту, 11 жовтня 2014 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , у ході конфлікту, діючи умисно, з використанням револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 , схопила потерпілу за волосся та протягла сходами під`їзду і здійснила один постріл в область лівої ноги останньої, чим спричинила ОСОБА_7 рани в області лівого стегна, обширний крововилив в області лівого стегна, крововиливи та садна в області лівої щоки, в області правої молочної залози, крововиливи в області верхньої губи, в області підборіддя, садна в області чола, які згідно висновків судово-медичних експертиз №5338 від 19.12.2014 та №5339д від 19.12.2014, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, ОСОБА_4 , 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині, знаходячись у під`їзді №1 будинку АДРЕСА_3 , у ході конфлікту з ОСОБА_6 , здійснила два постріли з револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 у напрямку ОСОБА_8 , який у цей час вибіг із квартири, влучивши один раз, та внаслідок таких необережних дій, спричинила останньому одиночне проникаюче сліпе вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженнями шкіри та підшкірної клітчатки, м`яза, кісної частини ребра, пристенечної пліври, біля сердечної сорочки, задньої стінки лівого шлунку серця, міжшлункової перегородки, що обумовило крововтрату, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть останнього.
Крім того, 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , у ході продовжуваного конфлікту з ОСОБА_6 та у ході конфлікту з ОСОБА_9 , діючи умисно, з використанням револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 здійснила три постріли у напрямку ОСОБА_9 , два з яких влучили в область грудної клітини та в область паху ОСОБА_9 , чим спричинила останньому проникаюче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця та розвитком тампонади серця, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, а також рану спинки статевого члена, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК Українм як умисне легке тілесне ушкодження, за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 1 ст. 125, ч.ч. 1,2 ст. 121 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності та просила закрити кримінальне провадження відносно неї.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.
Потерпілі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.
З урахуванням думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України суд прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілих.
З`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до таких висновків.
За положеннями ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 286 КПК передбачений порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Наведені положення кримінального процесуального закону покладають на суд обов`язок якнайшвидше, тобто не встановлюючи доведеність або недоведеність висунутого особі обвинувачення, не вчиняючи інших процесуальних дій, крім тих, що пов`язані з розглядом відповідного клопотання, перевірити наявність передбачених законом підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, встановити наявність обставин, що перешкоджають звільненню від кримінальної відповідальності, та прийняти відповідне процесуальне рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.
Як зазначено у п. 8 вказаної вище постанови Пленуму ВС України, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Таке звільнення, за відсутності передбачених законом перешкод, є для суду обов`язковим.
У силу п. 22 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2023 (справа № 735/1121/20) визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності.
Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення.
У цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.
При ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Крім цього, постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд враховує наведені тлумачення норм закону Верховним Судом та не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.
Крім того, в постанові від 12 вересня 2022 року в справі №203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. ч.1,2 ст.121 КК України.
Санкції ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, ч.1 ст.121 КК України перебдачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, які в силу ст. 12 КК України на час їх вчинення відносились до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125, ч.ч.1,2 ст.121 КК України, відповідно до ст.12 КК України (на момент розгляду клопотання), є кримінальним проступком та тяжкими кримінальними правопорушеннями.
Інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення мали місце 11.10.2014 року, тобто з дня їх вчинення минуло понад десять років.
У силу п.1-4, ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень ст. 12, п. 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 19.12.2024 сплинув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України.
Одночасно, відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Даних про вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено.
Згідно висновків щодо застосування норми права, викладених у п.59, 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.
Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченої ОСОБА_4 від досудового розслідування, чи суду не встановлено.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 8 ст. 284 КПК України встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності її згоди на це, незалежно від визнання нею своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК України випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченої на це. У даному ж випадку обвинувачена ОСОБА_4 надала суду свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та на закриття кримінального провадження відносно неї у зв`язку з цим.
Таким чином, сукупність зазначених обставин, а саме, що з дня вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень минуло більше десяти років, при цьому перебіг давності не зупинявся, що свідчить про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання сторони захисту та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно неї на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно з ст.100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, арешт на майно не накладався.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 392, 395 КПК України, суд
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.ч. 1,2 ст. 121 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов за заявлявся.
Судові витрати відсутні.
- пістолет промислового виробництва української фірми «ZBROIA», моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм, заводський номер НОМЕР_1 , 9 гільз, 1 фрагмент металу, два поліетиленові файли з біологічними зразками ОСОБА_7 , биту та особисті речі ОСОБА_8 , що зберігаються в Орджонікідзевському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (ВП №1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області) знищити;
- особисті речі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , що згідно постанови слідчого від 25.12.2014 зберігаються в Орджонікідзевському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (ВП №1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області) - повернути останнім за належністю.
Запобіжний захід не обирався.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Запорізьким апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1