Справа № 727/3261/25
Провадження № 1-кп/727/240/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000110 від 04.02.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Донецьк, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, непрацюючої, не одруженої, на підставі ст.89 КК України раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, 29.01.2025 року біля 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні, призначеному для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, на грунті раптово виниклого словесного конфлікту, який виник у неї з потерпілою - ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, протиправно нанесла один удар долонею правої руки в область обличчя потерпілій ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, нанесла декілька ударів в область гомілок, у результаті чого остання, втративши рівновагу, впала на підлогу. У подальшому, ОСОБА_3 сіла зверху на потерпілу ОСОБА_4 , завдавши при цьому два удари руками в область лівого передпліччя.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна: в ділянці перехідної кайми нижньої губи посередині; синців: по передній поверхні обох гомілок у верхній третині справа та зліва; садна: по задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, що виникли в результаті дії твердих тупих предметів, при цьому було нанесено не менше чотирьох травмуючих дій, які згідно висновку експерта ДСУ «Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №79 втор. від 25.02.2025 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 12.03.2025 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника ОСОБА_5 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У матеріалах кримінального провадження також наявна заява потерпілої ОСОБА_4 в якій остання повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, ознайомлена із обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст.394 ч.1 КПК України, та подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000110, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не судима.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинувачену, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і за його вчинення призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень у дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1