Справа № 456/6057/24
Провадження № 1-кп/456/211/2025
ВИРОК

іменем України

"28" січня 2025 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, раніше судимого: вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2020 до покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого з ДУ «Личаківська виправна колонія №30» 18.06.2021,

за ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період з 23 січня 2024 року по 03 вересня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домашнє насильство, тобто вчиняв психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що викликало в неї головокружіння, слабість, втому, порушення сну, внутрішню напругу, страх, тривогу та призвело до порушення адаптації, короткочасно депресивної реакції потерпілої ОСОБА_5 , тобто психічного розладу, що виникає внаслідок стресових факторів, що травмують психіку, таких як, побутові насильства, що виразилось у наступному.

Зокрема, 23 січня 2024 року, близько 11:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем фактичного проживання своєї матері ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, під час якого погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, штовхав та шарпав за одяг, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Внаслідок чого, ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАІІ, та був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.03.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Надалі, 28 травня 2024 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем фактичного проживання своєї матері ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАН, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, під час якого погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, штовхав та шарпав за одяг, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Внаслідок чого, ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАІІ, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім цього, 27 липня 2024 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем фактичного проживання своєї матері ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, під час якого погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим чинив моральний та психологічний тиск на потерпілу. Внаслідок чого, ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2024 у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 10 гривень.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, а саме систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, 03.09.2024 близько 1 7 год. 25 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем фактичного проживання своєї матері ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно розпочав словесний конфлікт, в ході якого висловлювався на адресу своєї матері нецензурною лайкою, гучно кричав, що викликало у останньої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе та завдав шкоди її психічному здоров`ю, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 , які полягали в систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї рідної матері ОСОБА_5 , в останньої погіршилась якість життя, а також призвело до розладу здоров`я порушення адаптації, короткочасної депресивної реакції.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме вчинив домашнє насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Стаття /частина статті/ закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вищезазначене кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Стаття 126-1 - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Санкція ст.126-1 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Твердження сторін.

Під час змагального судового процесу сторони в правових та логічних формах висунули власні версії подій, які на їх думку, мали місце та висловилися щодо юридично значущих обставин даного кримінального провадження.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 08 листопада 2024 року старшим слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 та погоджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив домашнє насильство відносно потерпілої ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор вважає, що надані докази доводять склад кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 і судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності. Просить суд ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України й призначити йому покарання у виді 200 /двіста/ годин громадських робіт. Застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід згідно зі ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Правова позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 під час надання показань повністю підтримала позицію прокурора, викладену в обвинувальному акті та підтриману в судовому засіданні, просить суд визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та покарати згідно з законом. Вказала, що обвинувачений систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Надані обвинуваченим ОСОБА_6 покази щодо пред`явленого йому обвинувачення за статтею 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та вказав, що відносно нього дійсно було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, вказав, що зловживає алкогольними напоями, тому вчиняв вказані правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення в потерпілої, просить суд суворо не карати.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, думкою потерпілої щодо міри покарання та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_6 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст.126-1 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнімдлявиправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні покарання, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

На переконання суду, ОСОБА_6 усвідомив свою протиправну поведінку та суспільну небезпечність вчиненого ним злочину.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, перебуває на обліку у нарколога, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. З огляду на викладене, особу винного, позицію прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, позицію потерпілої, яка у вирішенні питання призначення покарання покладається на розсуд суду, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до Типової програми для кривдників, що затверджена 01.10.2018 наказом Міністерства соціальної політики України № 1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках;сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення;формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Суд вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати щодо ОСОБА_6 один із обмежувальних заходів та покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити, в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України й призначити йому покарання у виді 200 /двіста/ годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід згідно зі ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Речові докази: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №554643 від 23.01.2024, серії ВАД №375866 від 28.05.2024, серії ВАД №228262 від 27.07.2024 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисник - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1