Справа № 181/336/25
Провадження № 1-кс/0186/32/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м.Шахтарське

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 внесеного у кримінальному провадженні №0000299 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тихий Хутір, Жашківського району, Черкаської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 115 КК України,

за участю: слідчого СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 (приймає участь у режимі відеоконференції)

прокурора ОСОБА_4 (приймає участь у режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_9 (приймає участь у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2025 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання слідчої СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, яке погоджено прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання слідчої, СВ ВП №2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000299, відомості про яке 11.12.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді водія-електрика відділення управління командира 5 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 11 грудня 2024 року приблизно о 02 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат житлового будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , разом із солдатом ОСОБА_10 , військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у посаді старшого навідника військової частини НОМЕР_1 , де спільно вживали спиртні напої. В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 раптово виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, в результаті якого ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме: автомату АКС-74 № НОМЕР_3 , сидячи на першому поверсі двоярусного ліжка та тримаючи в руках вогнепальну зброю, умисно здійснив не менше 5-ти пострілів у ОСОБА_10 , який лежав на другому поверсі ліжка, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення грудної клітини, від якого останній помер на місці, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

11.12.2024 року о 15 год. 34 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

11.12.2024 року у порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Причетність до вчинення солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 11.12.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2024 року ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 лютого 2025 року.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваному ОСОБА_5 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України слідча обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що також підтверджує репутацію самого підозрюваного ОСОБА_5 , який, є військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_16 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить слідчого суддю продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 року, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та прохали його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9 прохали слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у провадженні СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000299 від 11.12.2024 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України.

11 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк запобіжного заходу спливає 08 лютого 2025 року.

Постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_17 від 04.02.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000299 від 11.12.2024 року до 3-х місяців, а саме до 11.03.2025 року.

На даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі та процесуальні дії.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним на будь-якій стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є доведеним оскільки, йому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи із застосуванням зброї, підозрюваний є військовослужбовцем. Крім цього, є підстави вважати, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, може самовільно залишити місце служби або покинути територію України.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.03.2025 року.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , даних про особу підозрюваного, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупності обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходжу до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищезазначені обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених статтею 177 КПК, не зменшилися, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України в даному випадку не визначається, оскільки ОСОБА_18 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вимоги до постанови слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено в частинах першій і четвертій статті 196 Кримінального процесуального кодексу України. У цих частинах немає положення про визначення установи, у якій запобіжний захід у вигляді тримання під варту, підлягає виконанню.

Стаття 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначає види установ для тримання осіб, щодо яких, як запобіжний захід, обрано тримання під вартою, а саме: слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Проте, цей Закон не регламентує повноважень слідчого судді, суду щодо визначення відповідного виду установи, у яких особа має перебувати під час виконання зазначеного запобіжного заходу.

Також, пунктами 1, 2 розділу XI Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 листопада 2020 року № 394, визначено, що тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та цього Порядку.

Отже, чинне законодавство наділяє слідчого суддю, суд повноваженням застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі відповідного клопотання слідчого, прокурора, водночас не покладає обов`язку визначати місце виконання цього запобіжного заходу. Вирішення питання про визначення місця виконання цього запобіжного заходу стосовно військовослужбовця віднесено до компетенції підрозділів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що виконують завдання з конвоювання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, відповідно до Порядку організації несення служби черговими змінами охорони і конвоювання підрозділів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05 липня 2022 року № 178.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309 КПК України, - слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчої СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 11.12.2024 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 33 дні, тобто до 11 березня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_19