490/3461/24 17.01.2025
н/п 1-кп/490/483/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/3461/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000104, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровськ Мурманської області РФ, громадянин України, одружений, має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.12.2011 за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі; ??

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2012 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі; ??

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.03.2012 за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 69 КК України, до 4 років позбавлення волі; ??

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.10.2014 за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, до 2 років позбавлення волі; ??

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі; ??

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.11.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, вироком Миколаївського апеляційного суду від 04.02.2021 скасовано звільнення від відбування покарання, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 15.03.2024, перебуваючи в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5, як особа засуджена вироком суду та тимчасово залишена у слідчому ізоляторі на період розгляду іншого кримінального провадження, діючи всупереч Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 № 60/95-ВР, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів від 06.05.2020 № 770, якою "метадон" віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (список № 1 таблиці ІІ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, тримав при собі у правій кишені спортивних штанів згорток з ізолентної стрічки чорного кольору із зіп-пакетом з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», масою у складі речовини - 0,71 г.

У цей же день, приблизно о 9:30, у ОСОБА_3 у ході проведення особистого обшуку у порядку глави 5 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної Кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, виявлено вищезазначений згорток з ізолентної стрічки чорного кольору із зіп-пакетом з кристалічною речовиною білого кольору, який в подальшому вилучено.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначив, що дійсно мав при собі для власного вживання, без мети збуту наркотичний засіб - метадон, який незаконно зберігав за місцем перебування в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», як особа засуджена вироком суду; під час обшуку виявлено вищезазначений згорток, який в подальшому вилучено; у вчиненні кримінального правопорушення щиро кається.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, окрім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_7 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є проступком; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Суд також ураховує, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Миколаївського апеляційного суду від 04.02.2021, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання; зараховано у строк відбування покарання період з 26.07.2020 до 29.10.2020 з розрахунку день за день, який вироком Миколаївського апеляційного суду від 04.02.2021 було зараховано у строк відбування покарання. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29.04.2021 вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_8 має бути призначено відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком - вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, одночасно зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2020 до 29.10.2020 з розрахунку день за день.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта в сумі 1 893,20 грн. (висновок експерта від 27.03.2024 №CE-19/115-24/4815-НЗПРАП) має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: наркотичний засіб - метадон, масою 0,71 г, та димедрол, масою 0,0786 г, поміщені в пакет WAR 1120048 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Керуючись ст. ст. 71, 72, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік;

- відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць;

- строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2021 до виконання, а саме з 29.04.2021;

- зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2020 до 29.10.2020 з розрахунку день за день;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експерта в сумі 1 893,20 грн. (тисяча вісімсот дев`яносто три грн. 20 коп.);

- відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: наркотичний засіб - метадон, масою 0,71 г, та димедрол, масою 0,0786 г, поміщені в пакет WAR 1120048 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді міста Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1