ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/40/25 Справа № 694/12/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Звенигородської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий кут Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

02 січня 2025 року слідчий відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодивши з прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , подав до суду клопотання у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Просив застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 січня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за його викликами у встановлені терміни;

2) не відлучатися з с. Веселий кут, Звенигородського району, Черкаської області, в якому ОСОБА_8 фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідком та експертами в даному кримінальному провадженні.

Термін дії ухвали визначено до 02.03.2025 у межах строку досудового розслідування.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого.

Ухвала мотивована тим, що оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 за інкримінованою статтею, дані про особу підозрюваного, а також те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного, передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, Звенигородською окружною прокуратурою подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 січня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування, до 02 березня 2025 року включно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 майже з усіма свідками знайомий особисто, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 перебуваючи без цілодобового домашнього арешту, може незаконно на них впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні.

Вказує, що також було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, тобто постійного джерела доходу.

Крім того, в разі доведення вини, максимальне покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , становить три роки позбавлення волі, а тому є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти її задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався зазначених положень кримінального Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, в межах якого 01.01.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , погодивши з прокурором Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Своє клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, яким запобігти шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання старшого слідчого, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання доказами доведено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, що стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які були досліджені судом, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри та для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На ряду з цим, органом досудового розслідування не було надано будь-яких даних про те, що підозрюваний порушував процесуальну поведінку у кримінальному провадженні, будучи в статусі підозрюваного, зважаючи також на те, що пройшло більше місяця з моменту вчинення злочину.

Крім того, як з`ясовано слідчим суддею, підозрюваний залишався на місці події, надавав допомогу особам, які перебували в автомобілі в момент ДТП, виконував усі розпорядження слідчого, активно сприяє встановленню усіх обставин події, тобто демонструє поведінку, яка не дає підстав вважати, що ОСОБА_8 ухилятиметься від слідства та суду.

За тих обставин, слідчим та прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не доведено існування вірогідності впливу підозрюваного на свідків.

На ряду з цим, суд першої інстанції встановив відсутність негативної характеризуючої інформації щодо підзорюваного. Підозрюваний постійно проживає з батьками, у домоволодінні, яке на праві приватної власності належить батьку підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спокійним та врівноваженим, алкогольними напоями не зловживає, знаходиться під контролем батьків, на обліках у правоохоронних або інших органах не перебуває, є сином в сім`ї, не схильний до вчинення правопорушень, домоволодіння покидає не часто, оскільки допомагає по господарству батькам.

Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного та його соціальні зв`язки відсутні підстави вважати, що є наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Встановлено також, що під час ДТП, яке відбулося 01.01.2025, постраждала ОСОБА_11 , 2008 року народження, відповідно до довідки чергового лікаря ОСОБА_12 (а.с. 42) отримала перелом п`ятої п`ястневої кістки в області проксимального метафаза правої кисті, без зміщення. Інші особи, які перебували в автомобілі, не отримали ушкоджень.

Разом з тим, в матеріалах клопотання також міститься висновок експерта № 05-9-01/1 від 01.01.2025, відповідно до якого ушкодження ОСОБА_11 спричинено дією тупого твердого предмету і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, проте не могло виникнути внаслідок тих обставин та механізмів, вказаних під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 від 01.01.2025.

Таким чином, за наявності вищезазначених обставин, встановивши обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та вважав за доцільне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність таких висновків підстав не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, то колегія суддів звертає увагу на те, що усі обставини, зазначені у ній, були предметом розгляду слідчого судді і їм була надана належна правова оцінка, при цьому, додаткових обставин, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту і що виключно такий запобіжний захід для забезпечення дієвості кримінального провадження є необхідним, прокурором не наведено, як і не доведено те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з відповідними обов`язками, не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Колегія суддів вважає, що один лише факт обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку встановлення його винуватості, доведеність мінімального ризику впливу на свідків, не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування підозрюваного, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Відповідно до ст. 178 КПК, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти можливим ризикам.

Застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідає вимогам, викладеним у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях та, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що останній вчиняв дії спрямовані на перешкоджання встановлення істини у справі, на що наголошує прокурор у поданій апеляційній скарзі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Звенигородської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 січня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4