Справа 556/522/25
Номер провадження 1-кп/556/93/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000225 від 18.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ромейки Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, світа середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2023 року за ч.1 ст. 2401 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком, із застосуванням ст.76 КК України. 27 08.2024 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області звільнений від відбування покарання по закінченню іспитового строку,-

за ч.2 ст.2401 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 18.07.2023, в період часу з 09 год. 00 хвилин по 11 год. 00 хв, в межах ділянки лісового масиву, поблизу с. Ромейки, Вараського району Рівненської області, з наступними географічними координатами: 511728.7 №26 1027 ОЕ, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який засуджений згідно вироку Володимирецького районного суду від 27.03.2024 за ч.ч.1,2 ст.240-1 КК України, порушуючи вимоги ст. 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, повторно за допомогою мотопомпи кустарного виробництва на базі двигуна марки «Mercedes-Benz», обладнаної двигуном внутрішнього згоряння і призначеної для подачі води під тиском та обладнанням до неї, шляхом гідророзмиву груту, здійснив видобуток каміння бурштину, яке згідно Висновку експерта №СЕ-19/103-23/8269/ФХГД, судової гемологічної експертизи - є бурштином у сировині, який належить до дорогоцінного каміння органогенного утворення, масою 78,20 г (0,07820 кг)., вартість якого станом на 18.07.2023 становила 2414 ( дві тисячі чотириста чотирнадцять гривень 9 (дев`ять) копійок. Вказаний бурштин, відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Так, ОСОБА_4 повторно здійснював незаконний видобуток бурштину, після чого, о 11 годині 01 хвилин, на місці незаконного видобування його було виявлено працівниками правоохоронних органів та злочинна діяльність припинена.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у повторному незаконному видобуванні бурштину ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240-1 КК України.

19 лютого 2025 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначених діяннях і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.2 ст. ст.2401 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із встановленням іспитового строку.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2401 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені ч.2 ст.2401 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.2401 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, а саме у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК УКраїни.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн., згідно ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2025 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000225 від 18.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2401 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2401 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- три пожежні рукави, діаметром по 150 мм, металеву трубу та шрайбер - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі - 1912 (одна тисяча дев"ятсот дванадцять) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 2401КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1