Справа № 522/5013/23
Провадження №1-кс/522/2141/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року, на майно, яке було вилучено 31.03.2023 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000239 у ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме системний блок від комп`ютеру чорного кольору марки «Game Max».

В обґрунтування клопотання заявник зазначає наступне.

31.03.2023 слідчим СВ УСБУ в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000239 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено системний блок від комп`ютеру чорного кольору марки «Game Max».

20.04.2025 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси накладено арешт на зазначене майно.

У подальшому підслідність вказаного кримінального провадження визначена за ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

З моменту вилучення вказаного майна, допит ОСОБА_4 не проводився, про підозру повідомлено не було.

На думку заявника на теперішній час потреба у арешті майна відпала та арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надавши заперечення за клопотанням, відповідно до якого застосування заходу забезпечення у виді арешту майна, не відпала.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено наступне.

СВ Управління СБ України в Одеській області проводилось досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000239 від 10.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи КНП «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб» (далі КНП), у період з 2018 по 2022 роки в порушення діючого законодавства здійснили зайве нарахування та виплату заробітної плати та інші протиправні дії, що призвело до майнової шкоди КНП на загальну суму понад 28 мільйонів гривень.

Зокрема підвищено посадові оклади на 60% без фактичного підтвердження відпрацювання із хворими на СНІД та ВІЛ-інфікованими, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати на суму 470 608,95 грн; без фактичного підтвердження відпрацьованих годин працівникам КНП, які задіяні у лікуванні пацієнтів з коронавірусною хворобою (COVID-19), здійснено доплату у розмірах 200-300% заробітної плати, що призвело до зайвого нарахування заробітної плати на суму 2 638 177, 91 грн.

Також встановлено, що службові особи КНП та ТОВ «ПІВДЕНЬБУДІНВЕСТ ГРУП» привласнили кошти державного бюджету під час виконання робіт «Реконструкція лікувального корпусу за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 4, літера А», шляхом безпідставного застосування коефіцієнту 1.2 до норм витрат праці робітників, зайнятих на ремонтно-будівельних роботах, а саме при ускладнюючих умовах виконання робіт, яких фактично не було, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 2 206,26 тис. грн.

31.03.2023 старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 у період з 07 год. 29 хв. по 08 год. 14 хв. на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 проведено обшук за зареєстрованим місцем проживання головного бухгалтера КНП - ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого серед іншого виявлено та вилучено системний блок чорного кольору марки Game Hax.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року, накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 31.03.2023 обшуку у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системний блок чорного кольору марки Game Hax.

Постановою прокурора Одеської обласної прокуратури від 07.12.2023 року підслідність зазначеного кримінального провадження визначена за СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Володілець майна ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0000239 від 10.08.2022 року, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна, жодних слідчих дій за її участі не проводилось. Будь-яких експертних досліджень з вилученим майном проведено не було.

Обмежившись наданням суду письмових заперечень, представники сторони обвинувачення, не обґрунтували жодним чином яке доказове значення має тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно.

З огляду на приписи п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту на тимчасово вилучене в ході проведення 31.03.2023 обшуку у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системний блок чорного кольору марки Game Hax, відпала, та арешт накладений 20.04.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, підлягає скасуванню, оскільки порушується право особи на мирне володіння майном.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, підлягає задоволенню наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, - задовольнити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року, на тимчасово вилучене в ході проведення 31.03.2023 обшуку у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: системний блок чорного кольору марки Game Hax скасувати повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: