Справа № 344/4159/25
Провадження № 1-кс/344/2052/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000656 від 25.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликалася на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема заборонено виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 та іншими на даний час невстановленими особами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про війну в Україні та про введення на її території воєнного стану, а також про проведення загальної мобілізації військовозобов`язаних, під яку підпадають чоловіки віком від 18 до 60 років, в період часу із жовтня 2024 по лютий 2025 року створили злочинну групу для організації та сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України, зокрема здійснювали пошук осіб, які у період оголошення воєнного стану на території України та впровадження загальної мобілізації, мали незаконно перетнути державний кордон України, інформування таких осіб щодо можливості перетину на ділянці державного кордону України в межах Чернівецької області із Республікою Молдова поза пунктами пропуску, проводили детальні інструктажі та здійснювали перевезення таких осіб до визначених ними ділянок державного кордону України, виконували інші функції щодо сприяння вчиненню зазначених кримінальних правопорушень, оцінюючи свої незаконні послуги в розмір 9500 доларів США.

У період часу із 02.03.2025 по 06.03.2025, ОСОБА_4 діючи з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших наразі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, будучи об`єднаним з ними єдиним злочинним умислом, підшукав військовозобов`язаних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ще однієї особи по імені Денис (інші анкетні дані наразі слідством не встановлені), які мали намір незаконно перетнути державного кордону України та повідомив останнім що за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон необхідно буде оплатити грошові кошти в сумі 9500 доларів США - кожному.

У зазначений період часу, ОСОБА_4 використовуючи засоби зв`язку провів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особі по імені Денис детальний інструктаж щодо організації їх незаконного переправлення через Державний кордон України поза межами митного та прикордонного контролю, а також узгодив свої злочинні дії із іншими учасниками злочинної групи, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими наразі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України зазначених військовозобов`язаних осіб та які в подальшому здійснили свої функції щодо вчинення кримінального правопорушення, зокрема здійснювали перевезення таких осіб до визначених ними ділянок державного кордону України, виконували інші функції щодо сприяння у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний план, в період часу з 02.03.2025 по 06.03.2025, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 та іншими на даний час невстановленими слідством особами, організували незаконне переправлення поза межами розмежування кордону України із Румунією на території Чернівецької області громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ще однієї особи по імені Денис (інші анкетні дані наразі слідством не встановлені), за грошову винагороду в сумі 9500 Доларів США з кожного, які в подальшому розподілили між собою.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , на початку березня 2025 року, (більш точний час та дату в ході досудового розслідування на даний час встановити не вдалось), переслідуючи корисливий мотив внаслідок отримання доходу від незаконного систематичного переправлення через державний кордон України чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави заборонений під час дії правового режиму воєнного стану, досягнув із ОСОБА_6 , та іншими наразі невстановленими досудовим розслідуванням особами, злочинної домовленості щодо незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України за наступних обставин:

У період часу із 04 по 05 березня 2025 року, ОСОБА_4 діючи з відома ОСОБА_6 та інших наразі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, будучи об`єднаним з ними єдиним злочинним умислом, підшукав військовозобов`язаного ОСОБА_11 , який мав намір незаконно перетнути державного кордону України та повідомив останньому що за організацію його незаконного переправлення через державний кордон йому необхідно буде оплатити грошові кошти в сумі 9500 доларів США.

Упродовж дня, 05.03.2025, ОСОБА_4 спілкуючись по мобільному телефону із військовозобов`язаним ОСОБА_11 , провів останньому детальний інструктаж щодо організації його незаконного переправлення через Державний кордон України поза межами митного та прикордонного контролю, а також повідомив йому про інших учасників злочинної групи, а саме ОСОБА_6 та інших наразі невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які перевезуть ОСОБА_11 до території Чернівецької області та надалі безпосередньо незаконно його переправлять через державний кордон України.

Окрім того, в ході розмови ОСОБА_11 отримав вказівку від ОСОБА_4 щодо необхідності його прибуття 06.03.2024 о 10 год 00 хв, з грошовими коштами за організацію його незаконного переправлення через державний кордон, на територію АЗС «ОККО», що за адресою м. Калуш, вул. Івано-Франківська, 140, де його буде очікувати ОСОБА_6 , який відповідно до відведеної йому ролі, на власному автомобілі марки «Opel Zafira», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснить його подальше транспортування в напрямку державного кордону України для незаконного його перетину ОСОБА_11 .

На виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , згідно попередньо отриманого інструктажу, з попередньо обумовленими грошовими коштами в розмірі 9500 доларів США, 06.03.2025 близько 12 год 30 хв зустрівся із ОСОБА_6 , після чого на автомобілі під керуванням останнього почали рух в сторону державного кордону України, однак протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інших наразі невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо організації незаконного переправлення через Державний кордон України ОСОБА_11 , були припинені працівниками правоохоронних органів.

07 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонеру, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити та визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 242 240тис.грн.

Захисник у судовому засіданні щодо даного клопотання заперечив. Вказав, що підозрюваний є пенсійного віку, йому 74 роки, має хворе серце та ряд інших захворювань. Просив обрати цілодобовий домашній арешт або визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний в судовому засідання підтримав думку захисника, вказав, що пенсію отримує близько 5500грн., а тому заставу оплатити не в змозі, просить обрати домашній арешт.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника. дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його вини в суді, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки про них йому відомо вони надають показання що підтверджують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду. На цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_4 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини провадження і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження; продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколами проведення обшуків, та іншими зібраними у провадженні доказами.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Разом з тим, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою пенсійного віку (74 роки), вчинив злочин вперше, має постійне місце проживання та відсутність на даний час доходів у підозрюваного, що дозволяло б внесення застави, як альтернативний спосіб захисту, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя приходить до переконання клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково та вважає, що на підставі ст. 181 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками та іншими підозрюваними в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за місцем (проживання): АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 07 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками та іншими підозрюваними в кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 07 травня 2025 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13