Справа №705/698/25
1-кс/705/538/25 УХВАЛА
11 квітня 2025 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
10 квітня 2025 року т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого управління ГУНП в Черкаській області СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим керівником Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2025 року ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_8 при спілкуванні з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розповіли останнім про мешканця міста Умані ОСОБА_12 , який має грошову заборгованість, зокрема, перед ОСОБА_5 , а також іншими особами, і володіє транспортними засобами та у якого виник конфлікт з ОСОБА_5 через грошовий борг. Після цього у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник спільний умисел на вчинення нападу на ОСОБА_12 із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства з метою заволодіння майном, яке є у його власності та в його розпорядженні, та вони вступили у попередню змову між собою, розподіливши ролі у скоєнні даного злочину.
Разом із тим, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи власні мотиви незаконного збагачення за рахунок майна ОСОБА_12 та прагнення самоствердитись, за невстановлених обставин домовились заздалегідь підготуватись та під час нападу на потерпілого позбавити його життя, при цьому про такі наміри не повідомляти ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , щоб останні виконали обумовлені з ними ролі у скоєнні злочину.
В подальшому 23.02.2025 близько 14.00 год. під час спільного вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпочали виконання свого спільного злочинного плану, діючи спільно, умисно, з корисливими мотивом та метою, узгоджено один з одним, однак, при цьому умислом ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не охоплювалось заподіяння потерпілому смерті, однак, охоплювалось скоєння нападу на нього із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства.
Так, ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_12 та призначив йому зустріч о 15.00 год. 25.02.2025 на стадіоні неподалік будинку № 37 по вул. Виговського в м. Умані. В подальшому ОСОБА_8 близько 15.00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_12 переніс зустріч на 16.00 год.
По приїзду до вказаного місця усі перелічені особи вийшли з автомобілів та розпочали розмову. Після розмови, яка тривала приблизно 10 хвилин, ОСОБА_9 напав на ОСОБА_12 , застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя і здоров`я, почавши наносити йому удари кулаками рук та ногами по голові та тілу, від чого останній впав на землю. Після цього до ОСОБА_9 приєднались ОСОБА_11 , який тримав в руках заздалегідь взятий із собою шматок шланга, і ОСОБА_10 , та вони втрьох продовжили наносити ОСОБА_12 по голові та тулубу численні удари кулаками рук, ногами та шматком шланга, який, окрім ОСОБА_11 , також застосовував і ОСОБА_9 .
Під час цього побиття ОСОБА_9 відібрав у ОСОБА_12 сумку з особистими речами, що була при ньому, в якій також знаходились усі правовстановлюючі документи на автомобіль «Мазда 6», а також його мобільний телефон, заволодівши таким чином цим майном, вартість якого на даний час не встановлена.
В подальшому ОСОБА_8 повідомив присутнім, що на крики почали реагувати сторонні особи, які дивляться в їх бік. У зв`язку із цим побиття ОСОБА_12 було тимчасово припинено. ОСОБА_9 сів за кермо свого автомобіля, до нього в салон сіла ОСОБА_5 , решта осіб, у тому числі ОСОБА_12 , що підвівся на ноги, сіли до автомобіля «Фольксваген Каравелла», за кермом якого був ОСОБА_11 , та обидва транспортні засоби направились в бік села Томашівка Уманського району, де поблизу вказівника на дане село у вигляді фігурного глечика зупинились.
У вказаному місці вказані особи вийшли з автомобілів та ОСОБА_9 почав знову наносити ОСОБА_12 удари кулаками рук в голову, при цьому вимагаючи перелічити усе наявне у нього цінне майно та віддати його. Після повідомлення ОСОБА_12 близько 18.00 год. про наявність в його володінні автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , усі шестеро учасників події знову сіли до двох вищевказаних автомобілів ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 до автомобіля «Шевроле Епіка», решта осіб до автомобіля «Фольксваген Каравелла») та поїхали в напрямку міста Умань. Проїхавши близько 4 км, автомобіль «Шевроле Епіка» зупинився через несправність колеса, тоді автомобіль «Фольксваген Каравелла», яким кермував ОСОБА_11 , повернувся до автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого сіли усі учасники події та направились в м. Умань до вулиці Спінози.
По прибуттю до вказаної вулиці учасники зупинились біля припаркованого автомобіля «Мазда 6», ОСОБА_11 підійшов до цього автомобіля та побачив пошкодження одного із коліс, про що повідомив решті присутніх. Тоді за вказівкою ОСОБА_9 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» усі поїхали до квартири АДРЕСА_3 .
По приїзду ОСОБА_9 та ОСОБА_5 пішли до зазначеного помешкання, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» спочатку з`їздили на автозаправну станцію, де поповнили запас палива, після чого поїхали до місця, де залишився автомобіль «Шевроле Епіка», приблизно за 4 км від село Томашівка. Забравши з автомобіля «Шевроле Епіка» раніше відібрану ОСОБА_9 сумку ОСОБА_12 з його майном, у тому числі ключем від автомобіля «Мазда 6» та документами на нього, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 повернулись до м. Умані на вулицю Фортечну неподалік від автомобіля «Мазда 6», який стояв на вулиці Спінози. Далі ОСОБА_11 сходив до автомобіля «Мазда 6» та повернувся, після чого запитав в ОСОБА_12 , чи є в його автомобілі домкрат, на що отримав відповідь про його відсутність.
Далі ОСОБА_11 сів за кермо на автомобіля «Фольксваген Каравелла» та разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_8 поїхав на паркувальний майданчик поряд з будинком № 16 по вулиці Успенській в м. Умані. Там ОСОБА_15 зателефонував до невстановленої особи, яка прибула на невстановленому автомобілі, до якого ОСОБА_11 сів та поїхав до будинку АДРЕСА_4 .
По прибуттю ОСОБА_11 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому будинку та покликав ОСОБА_9 . Вони разом вийшли з квартири та в невстановлений спосіб поїхали на вулицю Спінози до автомобіля «Мазда 6», полагодили пошкоджене колесо цього транспортного засобу та на ньому приїхали до паркувального майданчика біля будинку № 16 по вул. Успенській в м. Умані. Там ОСОБА_11 пересів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», на якому разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 поїхав до будинку АДРЕСА_4 .
В цей час ОСОБА_9 , будучи наодинці за кермом автомобіля «Мазда 6», завіз його в невстановлене місце, де залишив, таким чином заволодівши вказаним автомобілем та отримавши можливість ним розпоряджатися, після чого пішки повернувся до АДРЕСА_4 , при цьому ключі від автомобіля залишивши при собі.
Коли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 зустрілись біля будинку АДРЕСА_6 , то ОСОБА_10 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому ж будинку, покликав ОСОБА_5 на вулицю та вони разом вийшли у двір, де ОСОБА_12 вимушено пообіцяв ОСОБА_5 повернути їй увесь борг.
Після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пішли до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_11 одягнув заготовлені ним шкіряні рукавиці та балаклаву, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого також сіли ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та зазначені особи поїхали у двір будинку АДРЕСА_7 . По приїзду ОСОБА_11 зупинив автомобіль у дворі поблизу котельні та на таксі поїхав з місця події.
ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли до квартири АДРЕСА_8 , де через деякий час ОСОБА_12 від отриманих травм помер.
Згідно з висновком експерта під час вищеописаних подій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовини головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного набряку-набубнявіння головного мозку, і ран, саден та синців обличчя, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_12 , а також тілесні ушкодження у виді: видовженого синця верхньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, садна тильної поверхні правої кисті між 1 та 2 пальцями, садна в основі фаланги 1-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця середньої третини лівого передпліччя по задній поверхні, синця в середній третині лівого бокового фланку живота, синця нижньої третини правого бокового фланку живота, синця верхньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця середньої третини правого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синця в верхній третині правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, садна в середній третині правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, синця середньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки справа в ділянці 4, 5, 6 ребер по середньопахвинній та задньопахвинній лініях, крововиливу в проекції 5-го ребра зліва по лопатковій лінії, крововиливів в ділянці правого та лівого бокового фланків живота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Внаслідок таких спільних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи належними ОСОБА_12 сумкою з особистими речами та мобільним телефоном, вартість яких на даний час не встановлена, а також автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , а володільцем ОСОБА_12 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.
Крім того, в лютому 2025 року ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_8 при спілкуванні з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розповіли останнім про мешканця міста Умані ОСОБА_12 , який має грошову заборгованість, зокрема, перед ОСОБА_5 , а також іншими особами, і володіє транспортними засобами та у якого виник конфлікт з ОСОБА_5 через грошовий борг. Після цього у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник спільний умисел на вчинення нападу на ОСОБА_12 із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства з метою заволодіння майном, яке є у його власності та в його розпорядженні, зокрема, автомобілем, та вони вступили у попередню змову між собою, розподіливши ролі у скоєнні даного злочину.
Разом із тим, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи власні мотиви незаконного збагачення за рахунок майна ОСОБА_12 та прагнення самоствердитись, за невстановлених обставин домовились заздалегідь підготуватись та під час нападу на потерпілого позбавити його життя, при цьому про такі наміри не повідомляти ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , щоб останні виконали обумовлені з ними ролі у скоєнні злочину.
В подальшому 23.02.2025 близько 14.00 год. під час спільного вживання алкогольних напоїв у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпочали виконання свого спільного злочинного плану, діючи спільно, умисно, з корисливими мотивом та метою, узгоджено один з одним, однак, при цьому умислом ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не охоплювалось заподіяння потерпілому смерті, однак, охоплювалось скоєння нападу на нього із застосуванням небезпечного для життя і здоров`я насильства.
Так, ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_12 та призначив йому зустріч о 15.00 год. 25.02.2025 на стадіоні неподалік будинку № 37 по вул. Виговського в м. Умані. В подальшому ОСОБА_8 близько 15.00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_12 переніс зустріч на 16.00 год.
По приїзду до вказаного місця усі перелічені особи вийшли з автомобілів та розпочали розмову. Після розмови, яка тривала приблизно 10 хвилин, ОСОБА_9 напав на ОСОБА_12 , застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя і здоров`я, почавши наносити йому удари кулаками рук та ногами по голові та тілу, від чого останній впав на землю. Після цього до ОСОБА_9 приєднались ОСОБА_11 , який тримав в руках заздалегідь взятий із собою шматок шланга, і ОСОБА_10 , та вони втрьох продовжили наносити ОСОБА_12 по голові та тулубу численні удари кулаками рук, ногами та шматком шланга, який, окрім ОСОБА_11 , також застосовував і ОСОБА_9 .
Під час цього побиття ОСОБА_9 відібрав у ОСОБА_12 сумку з особистими речами, що була при ньому, в якій знаходився ключ від автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , та усі правовстановлюючі документи на цей автомобіль, а також мобільний телефон ОСОБА_12 , заволодівши таким чином цим майном, вартість якого на даний час не встановлена.
В подальшому ОСОБА_8 повідомив присутнім, що на крики почали реагувати сторонні особи, які дивляться в їх бік. У зв`язку із цим побиття ОСОБА_12 було тимчасово припинено. ОСОБА_9 сів за кермо свого автомобіля, до нього в салон сіла ОСОБА_5 , решта осіб, у тому числі ОСОБА_12 , що підвівся на ноги, сіли до автомобіля «Фольксваген Каравелла», за кермом якого був ОСОБА_11 , та обидва транспортні засоби направились в бік села Томашівка Уманського району, де поблизу вказівника на дане село у вигляді фігурного глечика зупинились.
У вказаному місці вказані особи вийшли з автомобілів та ОСОБА_9 почав знову наносити ОСОБА_12 удари кулаками рук в голову, при цьому вимагаючи перелічити усе наявне у нього цінне майно та віддати його. Після повідомлення ОСОБА_12 близько 18.00 год. про наявність в його володінні автомобіля «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , усі шестеро учасників події знову сіли до двох вищевказаних автомобілів ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 до автомобіля «Шевроле Епіка», решта осіб до автомобіля «Фольксваген Каравелла») та поїхали в напрямку міста Умань. Проїхавши близько 4 км, автомобіль «Шевроле Епіка» зупинився через несправність колеса, тоді автомобіль «Фольксваген Каравелла», яким кермував ОСОБА_11 , повернувся до автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого сіли усі учасники події та направились в м. Умань до вулиці Спінози.
По прибуттю до вказаної вулиці учасники зупинились біля припаркованого автомобіля «Мазда 6», ОСОБА_11 підійшов до цього автомобіля та побачив пошкодження одного із коліс, про що повідомив решті присутніх. Тоді за вказівкою ОСОБА_9 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» усі поїхали до квартири АДРЕСА_3 .
По приїзду ОСОБА_9 та ОСОБА_5 пішли до зазначеного помешкання, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 на автомобілі «Фольксваген Каравелла» спочатку з`їздили на автозаправну станцію, де поповнили запас палива, після чого поїхали до місця, де залишився автомобіль «Шевроле Епіка», приблизно за 4 км від село Томашівка. Забравши з автомобіля «Шевроле Епіка» раніше відібрану ОСОБА_9 сумку ОСОБА_12 з його майном, у тому числі ключем від автомобіля «Мазда 6» та документами на нього, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 повернулись до м. Умані на вулицю Фортечну неподалік від автомобіля «Мазда 6», який стояв на вулиці Спінози. Далі ОСОБА_11 сходив до автомобіля «Мазда 6» та повернувся, після чого запитав в ОСОБА_12 , чи є в його автомобілі домкрат, на що отримав відповідь про його відсутність.
Далі ОСОБА_11 сів за кермо на автомобіля «Фольксваген Каравелла» та разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_8 поїхав на паркувальний майданчик поряд з будинком № 16 по вулиці Успенській в м. Умані. Там ОСОБА_15 зателефонував до невстановленої особи, яка прибула на невстановленому автомобілі, до якого ОСОБА_11 сів та поїхав до будинку АДРЕСА_4 .
По прибуттю ОСОБА_11 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому будинку та покликав ОСОБА_9 . Вони разом вийшли з квартири та в невстановлений спосіб поїхали на вулицю Спінози до автомобіля «Мазда 6», полагодили пошкоджене колесо цього транспортного засобу та на ньому приїхали до паркувального майданчика біля будинку № 16 по вул. Успенській в м. Умані, таким чином протиправно вилучивши транспортний засіб у користувача всупереч його волі. Там ОСОБА_11 пересів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», на якому разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 поїхав до будинку АДРЕСА_4 .
В цей час ОСОБА_9 , будучи наодинці за кермом автомобіля «Мазда 6», завіз його в невстановлене місце, де залишив, таким чином заволодівши вказаним автомобілем та отримавши можливість ним розпоряджатися, після чого пішки повернувся до АДРЕСА_4 , при цьому ключі від автомобіля залишивши при собі.
Коли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 зустрілись біля будинку АДРЕСА_6 , то ОСОБА_10 пішов до квартири АДРЕСА_5 в цьому ж будинку, покликав ОСОБА_5 на вулицю та вони разом вийшли у двір, де ОСОБА_12 вимушено пообіцяв ОСОБА_5 повернути їй увесь борг.
Після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_10 пішли до квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_11 одягнув заготовлені ним шкіряні рукавиці та балаклаву, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла», до якого також сіли ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та зазначені особи поїхали у двір будинку АДРЕСА_7 . По приїзду ОСОБА_11 зупинив автомобіль у дворі поблизу котельні та на таксі поїхав з місця події.
ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пішли до квартири АДРЕСА_8 , де через деякий час ОСОБА_12 від отриманих травм помер.
Згідно з висновком експерта під час вищеописаних подій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовини головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного набряку-набубнявіння головного мозку, і ран, саден та синців обличчя, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від яких настала смерть ОСОБА_12 , а також тілесні ушкодження у виді: видовженого синця верхньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, садна тильної поверхні правої кисті між 1 та 2 пальцями, садна в основі фаланги 1-го пальця правої кисті по тильній поверхні, синця середньої третини лівого передпліччя по задній поверхні, синця в середній третині лівого бокового фланку живота, синця нижньої третини правого бокового фланку живота, синця верхньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці, синця середньої третини правого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синця в верхній третині правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, садна в середній третині правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, синця середньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, синця нижньої третини лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки справа в ділянці 4, 5, 6 ребер по середньопахвинній та задньопахвинній лініях, крововиливу в проекції 5-го ребра зліва по лопатковій лінії, крововиливів в ділянці правого та лівого бокового фланків живота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Внаслідок таких спільних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість якого на даний час не встановлена, власником якого є ОСОБА_14 , а володільцем ОСОБА_12 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.
Крім того, 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_8 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_12 , вирішили позбутись його, вчинивши над ним наругу. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_16 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_8 та попросив приїхати, на що ОСОБА_16 погодився.
Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_16 прибув до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_16 дійсні обставини смерті ОСОБА_12 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , свідомо нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_12 згідно встановлених традицій суспільства, всупереч вимогам ст.ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу.
ОСОБА_16 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_1 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 утрьох винесли тіло ОСОБА_12 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_16 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.
Крім того, 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_8 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_12 , вирішили позбутись його задля приховання факту його насильницької смерті. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_16 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_8 та попросив приїхати, на що ОСОБА_16 погодився.
Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_16 прибув до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_16 дійсні обставини смерті ОСОБА_12 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що смерть ОСОБА_12 настала через його умисне вбивство іншими особами, які не є їхніми близькими родичами чи членами сім`ї, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу, розпочавши активні дії, спрямовані на приховування особливо тяжкого злочину вбивства ОСОБА_12 .
Так, ОСОБА_16 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_1 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 утрьох винесли тіло ОСОБА_12 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_16 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.
10.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; ч. 3 ст. 297 КК України - наруга над тілом померлого, вчинена за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Причетність ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В даному випадку це: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, враховуючи наявність вищеописаних ризиків, обґрунтовано вбачається неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання. Вказала, що підозра є необґрунтованою, а ризики не доведені. Повідомила, що дійсно ОСОБА_12 помер в квартирі підозрюваної. Остання дуже злякалася, не знала як реагувати, тому спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_16 вони винесли тіло та поклали його в автомобіль. Жодних інших дій вона не вчиняла, ні з ким не домовлялася. Вважала, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні по суті підозри відмовилась надавати покази, щодо клопотання про запобіжний захід підтримала думку свого захисника.
Ознайомившись із клопотанням, заслухавши прокурора, думку підозрюваної та її захисника, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В обґрунтування підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у клопотанні, а прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні посилалися на: електронний рапорт інспектора чергового ЧЧ СМ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.02.2025; протоколи огляду місця події від 25.02.2025; протокол огляду предмету від 26.02.2025; протокол обшуку від 26.02.2025; протокол огляду предмету від 27.02.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 27.02.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.03.2025; висновок експерта № 05-7-02/83 від 28.03.2025; протокол огляду місця події від 10.03.2025; інші матеріали кримінального провадження.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. За змістом пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У частині першій статті 194 КПК України унормовано обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
З урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи, а також за правилами частини першої статті 178 КПК України бере до уваги характер і тяжкість передбачуваних злочинів, обґрунтованість доказів вчинення їх саме ОСОБА_5 , покарання, яке може бути призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваної, її зв`язки із суспільством.
У судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, заміжня, офіційно працює з 11.04.2025 (тобто, офіційно прийнята на роботу у день розгляду даного клопотання), осіб на утриманні не має, підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, тяжкого та двох особливо тяжких злочинів. З огляду на зазначене та з урахуванням конкретних обставин справи, а також зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, у слідчого судді є достатні підстави вважати наявним існування стосовно ОСОБА_5 ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Також, на думку слідчого судді, існує вірогідність впливу підозрюваної на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, зміни показань яких на свою користь може прагнути підозрювана.
Крім того, суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час всі обставини вчинення злочинів установлюються, збираються докази, не віднайдено знаряддя вчинення злочинів, усіх незаконно здобутих особистих речей потерпілого, а отже, на даний час не встановлено, де зберігається частина слідів вчинених кримінальних правопорушень та речові докази, які можливо ще не вилучені.
На думку слідчого судді, також доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Слідчий суддя вважає, що підозрювана, розуміючи, що їй загрожує, серед інших, покарання у виді конфіскації її майна, може вживати заходи для його швидкого відчуження для унеможливлення накладення на це майно арешту. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується обставинами розслідування злочинів.
Вирішуючи питання наявності ризиків, слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування вказаного запобіжного заходу наявні.
Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, у тому числі й ті, що стосуються стану здоров`я підозрюваної, яка є особою з інвалідністю 2 групи, оскільки надані захисником документи не дають підстави для висновку про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою.
Отже, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити.
Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра стосується в тому числі злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 взяти під варту із зали суду.
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 09 червня 2025 року (включно).
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній, захиснику до відома та направити до установи, в якій підозрювана утримуватиметься під вартою, для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваною протягом 5 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1