справа № 235/5359/24
№ провадження 1-кп/208/626/25
ВИРОК

Іменем України

22 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відео конференції: обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000391 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Хмельницької області, громадянина України, освіта вища, військовослужбовець військової служби НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.06.2023 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпро за ч.1 ст. 309 КК України, до штрафу в сумі 17 000 гривень,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні службового кабінету за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Дніпровська 129-а, укладено угоду про визнання винуватості у наступному сформульованому обвинуваченні.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації на особливий період, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , приблизно 24.12.2023 року, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, при невстановлених слідством обставинах, в мережі Інтернет, для особистого вживання, без мети збуту, замовив не менш 20.4808 г. особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Замовивши доставку зазначеної речовини на відділення № 3 «Нова пошта», розташованого за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вулиця Центральна 18, ОСОБА_8 її отримав, помістив у шкарпетку і поклав до кишені куртки, де став її зберігати та періодично вживати шляхом паління.

29.12.2023 року, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання у м. Покровськ, здійснив виклик поліції відносно своє співмешканки, яка по прибуттю правоохоронних органів повідомила, що ОСОБА_8 зберігає речовини, обіг яких заборонено.

Після зазначеного повідомлення про злочин, на відкритій місцевості біля будинку 18, по вулиці Таманова, розташованого у м. Покровськ Донецької області, ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції 20.4808 г. особливо небезпечної психотропної речовини PVP, що є особливо великим розміром.

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Окрім цього, Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації на особливий період, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , у першій половині доби 24.05.2024 року перебуваючи біля будинку 18 по вулиці Таманова м. Покровськ Донецької області, знайшов зіп-пакет з кристалічним вмістом, який визначив для себе психотропною речовиною.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, ОСОБА_8 з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, поклав зіп-пакет з речовиною до кишені своїх брюк.

В цей же день, ОСОБА_8 зупинений працівниками поліції біля ЗОШ № 3, розташованої по вулиці Поштова м. Покровськ, де на питання щодо заборонених предметів, добровільно видав зіп-пакет з 0.6152 г. особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочинів передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 309 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Севастьянов зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі у судовому засіданні та виконати призначене покарання.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно, усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину за обставин викладених в обвинувальному акті. Станом на 2023 рік він вживав психотропну речовину PVP. Через мережу Інтернет замовив її. Оплату здійснив одразу. Речовину отримав на відділенні «Нова пошта» у м. Покровськ, поклав у шкарпетку та носив при собі, іноді вживаючи її шляхом паління цигарками. Наприкінці 2023 року, він конфліктував з колишньою співмешканкою та викликав поліцію. По приїзду поліції, колишня співмешканка повідомила тим, що він зберігає психотропну речовину. На відповідне запитання правоохоронців, добровільно видав шкарпетку з психотропом. У травні 2024 року, він знайшов пакетик з кристалічною речовиною, яку достеменно для себе визначив як PVP. Він поклав пакетик до кишені брюк, маючи на меті її подальше вживання. Практично одразу його зупинили працівники поліції. На питання щодо зберігання заборонених предметів, він видав їм раніше знайдений пакетик.

Він щиро кається у скоєному. Переглянувши свої погляди на життя вирішив не вживати заборонені препарати. Після засудження має намір повернутись на військову службу і отримав відповідне відношення командира військової частини.

Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочину за ч. 3 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах, без мети збуту, за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд вважає повторність вчинення злочину.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 дійсно вчинені кримінальні правопорушення передбачені:

- ч.3 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах, без мети збуту;

- ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею,

та він у них винен.

Угода про визнання винуватості, яка укладена 15.01.2025 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання, яке є по суті другорядним.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінального покарання, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 15.01.2025 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Дніпровська 129-а, між прокурором зазначеної прокуратури ОСОБА_7 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 та 3 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання, рахувати з 25.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз в загальній сумі 5 300,96 гривень.

Речові докази по справі: наркотичний засіб PVP масами 20.4808 г., 0.5846 г., що знаходяться в камері зберігання речових доказів Покровського РУП, знищити.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1