ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника

в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_10 засуджено за ч.1 ст.249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року на човен дерев`яний саморобний виробництва типу «Каяк», 3 саморобні раколовки, риболовська сітка довжиною 7 метрів та висотою 1,2 метри з ячією 45х45 міліметрів, риболовська сітка довжиною 5 метрів та висотою 1,2 метри з ячією 30х30 міліметрів скасовано.

Застосовано спеціальну конфіскацію на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України до речових доказів у кримінальному провадженню:

-рибу в кількості: 3 (три) виду «Плоскирка», 1 (одна) виду «Судак» та 51 (п`ятдесят один) рак, що передана на зберігання ОСОБА_11 за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Кайдацька 51-а;

-човен дерев`яний саморобного виробництва типу «Каяк», 3 саморобні раколовки, риболовську сітку довжиною 7 метрів та висотою 1,2 метри з ячією 45х45 міліметрів, риболовська сітка довжиною 5 метрів та висотою 1,2 метри з ячією 30х30 міліметрів, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 178 211 гривень 00 копійок, завданих кримінальним правопорушенням, пред`явлений Державною агенцією меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_10 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальні збитки завдані рибному господарству України у розмірі 178 211 грн. 00 коп.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.

Цим вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у незаконному зайнятті іншим водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, вчиненому за наступних обставин.

Наказом управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області № 133 від 01.08.2024 року заборонено лов річних раків (друга линька) з 05 серпня 2024 року по 20 вересня 2024 року у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) Дніпропетровської області.

Під час встановленого періоду заборони лову річкових раків (друга линька), а саме в період часу приблизно з 20 год. 00 хв. 17 вересня 2024 року по 21 год. 00 хв. 17 вересня 2024 року ОСОБА_10 , маючи на меті протиправний намір та прямий умисел, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного зайняття рибним добувним та іншим водним добувним промислом, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 року № 2894-III, та пп.1 п.1 розділу IV «Правил любительського рибальства», затверджених Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700, згідно яких забороняється добування (вилов) живих біоресурсів сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним та іншим водним добувним промислом, виданого компетентним органом, заздалегідь підготувавшись, використовуючи заборонені знаряддя лову - жилкову сітку довжиною 7 м., вічком 45 мм ? 45 мм, жилкову сітку довжиною 5 м., вічком 30 мм ? 30 мм, та три раколовки, перебуваючи на річці «Самара» поблизу вул. Присамарської в с. Івано Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області (географічні координати: 48,77026, 35,40048), здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: водних тварин - раків в кількості 51 екземпляр, вартістю 3332 грн. за один екземпляр, чим спричинив збитки державі, в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області, добуваючи водні біоресурси у період заборони лову річкових раків (друга линька), згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/40035-ФХЕД від 04 жовтня 2024 року, на суму 169932 грн. 00 коп.

У відповідності до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. За таким критерієм, як «добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено», шкода рибному господарству України, яка завдана незаконним вилученням водних біоресурсів з природного середовища, а саме: раків у кількості 51 шт., в період дії заборони на вилов даного виду біоресурсів, а саме 17 вересня 2024 року, вказана заборона встановлена згідно Наказу управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області № 133 від 01 серпня 2024 року, що незалежно від кількості вилову раків шкода вважається істотною.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок Новомосковського міськрайонного суду від 21 жовтня 2024 року змінити в частині вирішення цивільного позову Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області та стягнути з ОСОБА_10 на користь Держави в особі Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області матеріальні збитки, завдані рибному господарству України, у розмірі 169932 грн. 00 коп.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що Управлінням Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області заявлено цивільний позов про стягнення на його користь шкоди в сумі 178211 грн.00 коп., який підлягає задоволенню в частині фактично завданої ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 169932 грн. 00 коп. Зазначив, що судом на користь Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області стягнуто з ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 178211 грн.00 коп. Проте, прокурор вказав, що судом не враховано, що матеріальна шкода, заподіяна вчиненням кримінального правопорушення, відповідно до обвинувального акту умисними діями ОСОБА_10 складає 169932 грн. 00 коп.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції змінити в частині вирішення цивільного позову.

Представник потерпілого ОСОБА_8 заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що уточнена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 409 КПК України при вирішенні питання про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд апеляційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України. Відповідно до змісту зазначеної норми закону підставами для зміни або скасування зазначеного вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку є лише істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 1 ст. 249 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_10 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність під час вирішення цивільного позову, слід зазначити наступне.

За вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_10 здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: водних тварин раків в кількості 51 екземпляр, вартістю 3332 грн. за один екземпляр, чим спричинив збитки державі, в особі Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області, добуваючи водні біоресурси у період заборони лову річкових раків (друга линька), згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/40035-ФХЕД від 04 жовтня 2024 року, на суму 169932 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області заявлено цивільний позов про стягнення на його користь шкоди в сумі 178211 грн. 00 коп., проте апеляційний суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню в частині фактично завданої ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 169932 грн. 00 коп.

Так, судом першої інстанції на користь Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області стягнуто з ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 178211 грн. 00 коп.

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що матеріальна шкода, заподіяна вчиненим кримінальним правопорушенням, відповідно до обвинувального акту умисними діями ОСОБА_10 складає 169932 грн. 00 коп.

Тому, вирішуючи питання про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальних збитків завданих рибному господарству України у розмірі 178 211 грн. 00 коп., суд першої інстанції вищезазначеного не врахував, чим допустив неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судом апеляційної інстанції судового рішення, зокрема, є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин відповідно до ст. 413 КПК України апеляційний суд визнає вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_10 таким, що підлягає зміні.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_10 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь Держави в особі Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області матеріальні збитки завдані рибному господарству України у розмірі 169932 грн. 00 коп.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4