ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000928 від 05.07.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , раніше судимого :

- вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2024 за ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 2 ст. 76, ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальні заходи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участі учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024, близько 20 год. 18 хв. ОСОБА_3 перебував за адресою: м.Житомир, пров. Льва Нікуліна, буд.6, де також перебував раніше знайомий йому ОСОБА_6 . Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час у ОСОБА_3 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 та виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , перебуваючи в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_6 , який стояв в порозі вищевказаного будинку та зробив спробу нанести один удар лівою ногою в ділянку тулуба ОСОБА_6 , однак, потерпілий схопив ОСОБА_3 за ногу, внаслідок чого обидва впали на землю, та між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_3 , наніс близько 4-х хаотичних ударів по голові та тілу потерпілого ОСОБА_6 , після чого обидва піднялися із землі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого, та наніс ОСОБА_6 , один прямий удар правою ногою в праву руку потерпілого, від якого останній відчув різкий біль. Після цього ОСОБА_3 , припинив протиправні дії та залишив місце вчинення правопорушення.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока з переходом у виличну ділянку, садно в виличній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також закритого перелому проксимальної фаланги 5 пальця правої кисті, що потягло за собою довготривалий розлад здоров`я та за даним критерієм відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим обвинуваченням винним себе визнав повністю, суду пояснив, що 04.07.2024, приблизно о 20 год. 18 хв. він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебував раніше знайомий йому ОСОБА_6 . На ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 та він наніс 4-5 ударів, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, зокрема травмував руку.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі.

У судовому засіданні з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисние кримінальне правопорушення, вчинене до цього. На обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяттята активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд виходить з того, що санкція частини 1 статті 122 КК України передбачає такі види покарання, як виправні роботи, обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного, інші зазначені судом обставини, суд приходить до твердого переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експерта відсутні. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обраний, підстави для обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Богунського районного суду міста Житомира від 15.11.2024, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі ч. 2 ст. 76, ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи та покласти на нього такі обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань ближче, ніж 200 метрів до місця, де ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть постійно та тимчасового проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборонити листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: оптичний носій DVD-R диск, на якому містяться записи камери відеоспостереження, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження у прокурора залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1