Справа № 712/1919/25
Провадження №1-кс/712/832/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання винесене у кримінальному провадженні № 0000195 від 14.02.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що за адресою: м. Черкаси вул. Короленка буд. 15 під час спілкування з гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що має при собі заборонені до обігу речовини, а саме наркотичні.

14.02.2025 за вказаним фактом сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

14.02.2025, в ході проведення затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 298-2 КПК України, адресою: м. Черкасивул. Короленка, біля будинку 15, в присутності понятих під час відео зйомки на відеокамеру «PANASONIC» FULL HD HC-V260, останній добровільно видав з власних речей 28 полімерних пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору, що були поміщено до сейф-пакету.

Крім цього, ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету.

При цьому на мобільному телефоні марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , міститися інформація, про розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин на території м. Черкас, та яка в подальшому може бути використано як доказ.

На підставі вищевикладеного, з метою проведення огляду телефона марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ,за участі експертів Черкаського НДЕКЦ МВС України, забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави та проведення необхідних експертиз, виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

Прокурор до судового засідання не з`явився, в клопотанні просив про розгляд справи у його відсутність.

Власник майна до судового засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що у провадженні СД Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № № 0000195 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що за адресою: м. Черкаси вул. Короленка буд. 15 під час спілкування з гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що має при собі заборонені до обігу речовини, а саме наркотичні.

14.02.2025, в ході проведення затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 298-2 КПК України, адресою: м. Черкасивул. Короленка, біля будинку 15, в присутності понятих під час відео зйомки на відеокамеру «PANASONIC» FULL HD HC-V260, останній добровільно видав з власних речей 28 полімерних пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору, що були поміщено до сейф-пакету.

Крім цього, ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету.

При цьому на мобільному телефоні марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , міститися інформація, про розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин на території м. Черкас, та яка в подальшому може бути використано як доказ.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор просить накласти арешт на майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою проведення огляду телефона марки «Vivo Y31», чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 ,за участі експертів Черкаського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, заходи забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того і відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Разом з цим, звернувшись на виконання вимог статті 170 КПК України, після вилучення вказаного телефону з клопотанням про його арешт, прокурор, обмежившись загальним посиланням на норми КПК України, не навів жодної правової підстави для такого арешту, не вмотивував приводів припускати, що невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до настання негативних наслідків.

На переконання слідчого судді, у клопотанні, прокурором належним чином не доведено той факт, що саме вилучений мобільний телефон, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у законні права власника, як арешт зазначеного майна. Постанова про визнання телефону речовим доказом до матеріалів клопотання не прокурором не додано.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна прокурором не долучено жодних доказів та не наведено жодних аргументованих доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того, що у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправдана необхідність.

Згідно зі статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що органом досудового розслідування, не доведено той факт, що вилучений мобільний телефон має відношення до обставин, які підлягають дослідженню у відповідному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказаний телефон.

Керуючись ст.ст.170-173, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Прокурору Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5