ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/1220/24 Номер провадження 11-кп/814/1137/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурорівОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000458 за апеляційною скаргою прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 21 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Семенівка Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на підставі ст.89 КК України такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 та ч.4 ст.246 КК України, повернуто прокурору обвинувальний акт.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевий суд зазначив про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України з огляду на наявність у ньому обставин, що свідчать про фактичне обвинувачення у вчиненні злочинів також інших осіб, окрім ОСОБА_8 , хоча обвинувальний акт складений лише стосовно ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Стверджує, що органом досудового розслідування при формулюванні обвинувачення зазначено про інших осіб, які вчиняли кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Зауважує, що обвинувальний акт стосовно вказаних осіб у кримінальному провадженні №0000113 було направлено 30 вересня 2024 року до Семенівського районного суду Полтавської області для розгляду по суті із зазначенням анкетних даних обох обвинувачених.

Наголошує, що саме з кримінального провадження №0000113 в окреме провадження було виділено матеріали кримінального провадження №0000593, яке в подальшому було приєднано до кримінального провадження №0000458.

У зв`язку з наведеним стверджує, що у провадженні Семенівського районного суду Полтавської області з 30 вересня 2024 року перебував обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у співучасті із ОСОБА_8 , матеріали стосовно якого були виділені в окреме провадження.

Зауважує, що знеособлення певних осіб є доцільним лише у тому випадку, коли такі особи не встановлені або їм не повідомлено про підозру.

Стверджує, що в даному випадку до суду уже був скерований обвинувальний акт, який перебував на розгляді того самого складу суду, що ухвалив рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 . Крім того, обидва провадження були призначені на одну й ту саму дату, проте всупереч вимогам статей 28, 217 та 334 КПК України, суд ухвалив рішення не про об`єднання кримінальних проваджень, а про повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор у відповідності до вимог ст.291 КПК України, направив до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000458 щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.122, ч.2 та ч.4 ст.246 КК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд може повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 цього Кодексу.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд вказав про невідповідність обвинувального акта вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України з огляду на порушення принципу презумпції невинуватості двох інших осіб, анкетні дані яких зазначені прокурором при формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 , але обвинувальний акт стосовно яких у даному провадженні до суду направлений не був.

Проте такі висновки місцевого суду не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч.2 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000458 стосовно ОСОБА_8 містить встановлені ч.2 ст.291 КПК України відомості, в тому числі виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував, і до нього, як це передбачено ч.4 цієї статті Кодексу, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Всупереч висновкам суду, у найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду.

Окрім того, відповідно до практики ЄСПЛ презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону.

Зазначену практику ЄСПЛ також підтримують національні суди, які порушенням принципу презумпції невинуватості розцінюють зазначення осіб-співучасників злочину в обвинувальному вироку суду, якщо ці особи раніше не були визнанні винним відповідним рішенням суду.

Таким чином, ні чинне законодавство, ні судова практика, не розцінюють поіменне зазначення в обвинувальному акті осіб-співучасників злочину як порушення принципу презумпції невинуватості, оскільки, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, прокурор в обвинувальному акті викладає фактичні обставини, які, на його думку, вважає встановленими. Повернення обвинувального акту із підстав зазначення в ньому інших співучасників вчинення злочину є безпідставним та помилковим.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи ст.28 КПК України щодо розгляду справи упродовж розумного строку, адже необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору порушує право обвинувачених постати перед судом без невиправданої затримки.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 21 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження№0000458 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4