Провадження № 1-кс/947/2233/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи, що бажає взяти підозрюваного на поруки ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000305 від 08.10.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гадяч Полтавської області, громадянин України, з неповною вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, студента, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

05 лютого 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 5000 000грн та, у випадку внесення застави, покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000305 від 08.10.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується наступним.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Наявність медичних захворювань, що можуть ускладнитися в умовах СІЗО. Крім того звернув увагу на непомірний розмір запропонованої прокурором застави. На думку адвоката, інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, покладення обов`язку носити електронний засіб контролю, домашній арешт в нічний час доби здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Заявлені слідчим ризики, на думку адвоката, відсутні, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання. За твердженням захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 або визначення розміру застави в розмірі 908 400 грн.

Також просили підтримати заяву ОСОБА_6 про взяття особи на поруки.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

04.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особа на ім`я ОСОБА_8 , яка зареєстрована в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_9 », у невстановлені під час досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше квітня 2024 року, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел особи на ім`я ОСОБА_8 , яка зареєстрована в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_9 » полягав в отриманні в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб у своє розпорядження інформації про потерпілих, подальшому здійсненні телефонних дзвінків останнім та представляючись представниками банку під приводом злому Інтернет-банкінгів, шляхом обману, заволодінні їх грошовими коштами.

Кінцевим результатом вчинених злочинів є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні банківські рахунки та криптогаманці.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, особа на ім`я ОСОБА_8 , яка зареєстрована в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_9 », володіючи добрими організаторськими здібностями, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив залучити до вчинення злочинів ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , невстановлену на даний час особу зареєстровану в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та інших невстановлених, на даний час, осіб.

Так, на виконання спільного злочинного плану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення з корисливих мотивів, направлених на заволодіння чужим майном, шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, маючи єдиний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій з метою незаконного збагачення, відповідно до заздалегідь розробленого протиправного плану, виконуючи відведену йому роль, за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи з обліковим записом « ОСОБА_9 », у період з квітня 2024 року по серпень 2024 року підшукав раніше незнайомих йому мешканців міста Полтава ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яким запропонував за грошову винагороду зареєструвати в м. Києві товариство з обмеженою відповідальністю, запевнивши останніх в законності своїх дій, на що останні надали свою згоду.

В подальшому, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб, в квітні 2024 року разом з ОСОБА_14 прибули до м. Києва, де останній під керівництвом ОСОБА_10 , який попередньо підготував всі необхідні установчі документи ТОВ передбачені Законом України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Господарським кодексом України, Податковим кодексом України та Цивільним кодексом України, відкрив ТОВ «Трейдінвест 23» для подальшого укладення вказаним Товариством договору про надання послуг Інтернет зв`язку, так званої «SIP-телефонії» № 14349 від 29.04.2024.

Продовжуючи виконувати відведену йому роль та діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 в серпні 2024 року разом ОСОБА_15 прибули до м. Києва, де останній під керівництвом ОСОБА_10 , який попередньо підготував всі необхідні установчі документи ТОВ передбачені Законом України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Господарським кодексом України, Податковим кодексом України та Цивільним кодексом України, відкрив ТОВ «Ворк ЛІМІТЕД», для подальшого укладення вказаним Товариством договору про надання послуг Інтернет зв`язку, так званої «Сіп-телефонії» № 14530 від 15.08.2024.

Після чого, в невстановлений час та місці ОСОБА_10 передав всі наявні реєстраційні документи ТОВ «Трейдінвест 23» і ТОВ «Ворк ЛІМІТЕД», в тому числі електронні підписи їх директорів, невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , зареєстрований в мобільному застосунку «Telegram» за обліковим записом ОСОБА_9 , який в подальшому шляхом дистанційного (онлайн) оформлення та електронного підпису уклав договори з ТОВ «О2 SIP» № 14349 від 29.04.2024 та № 14530 від 15.08.2024, і отримав у користування IP-телефонію на кожне з цих Товариств, з метою її подальшого використання під час вчинення кримінальних правопорушень.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 07.10.2024, будучи зареєстрованою в мобільному застосунку «Telegram» під обліковими записами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою з обліковим записом ОСОБА_9 , за грошову винагороду придбав у ОСОБА_16 , доступ до Інтернет-банкінгів та повні анкетні дані «дропів», а саме ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , попередньо надавши ОСОБА_16 , який не був обізнаний про злочинні наміри, номери телефонів, які необхідно було встановити в якості фінансових для кожного з цих Інтернет-банкінгів.

Таким чином, в невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 07.10.2024 невстановлена досудовим розслідуванням особа, зареєстрована в мобільному застосунку «Telegram» під обліковими записами « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », діючи за попередньою змовою групою осіб та згідно розподілених між ними ролей, отримав доступ для користування Інтернет-банкінгами розрахункових рахунків так званих «дропів»: НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_17 , НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_18 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відкриті на ім`я ОСОБА_19 ,

та, НОМЕР_5 відкритий на ім`я ОСОБА_20 , після чого за попередньою домовленістю передав невстановленій досудовим розслідуванням особі з обліковим записом « ОСОБА_9 », який в свої чергу згідно розподілених ролей передав доступ ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка є так званим «оператором Колл центру», з метою подальшого використання для заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян України.

З цією метою, реалізуючи задумане, особа на ім`я ОСОБА_8 , яка зареєстрована в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_9 », після забезпечення всіх залучених учасників кримінального правопорушення необхідними для їх роботи комунікаціями (робочим місцем, комп`ютерною технікою, SIP-телефонією, доступом до електронного «документообігу» програми «Jeos», «SEIJ», «CRM», «AI Unite», банківськими рахунками оформлених на так званих «дропів»), забезпечивши конспірацію та безпеку їх роботи, на виконання єдиного узгодженого плану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , невстановленої особою зареєстрованою в мобільному застосунку «Telegram» з обліковим записом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та іншими невстановленими, на даний час, особами отримали у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб перелік з номерами мобільних телефонів та особистими даними осіб потенційних потерпілих, серед яких знаходились відомості щодо громадянки України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого указану інформацію було внесено до електронного «документообігу» програми «Jeos», «SEIJ», «CRM», «AI Unite» та передано невстановленим досудовим розслідуванням учасникам кримінального правопорушення, які виконували функції «дзвонарів» тобто «холодників» (далі по тексту невстановлені особи).

В свою чергу вказані дзвонарі, на виконання заздалегідь розробленого та узгодженого плану, у відповідності до розподіленої ролі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння шахрайським шляхом майном потерпілої ОСОБА_21 , знаходячись у невстановленому, на даний час, місці, з використанням SIP-телефонії та спеціального програмного забезпечення, яке дозволяє приховати справжній номер телефону та видавати його за інший номер, здійснили 07.10.2024у період часу з 13:40 по 19:00 сім телефонних дзвінків з номерів телефону НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 на номер мобільного терміналу НОМЕР_13 , який перебував у користуванні ОСОБА_21 .

В ході телефонної розмови невстановлені особи, які представились « ОСОБА_22 » та « ОСОБА_23 »,представившись працівниками «Приватбанку», запевнили потерпілу у тому, що з її банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів. Тому для забезпечення безпеки грошових коштів необхідно провести деякі операції за їх інструкцією, чим створили у потерпілої враження законності своїх дій та уяву про безпечний процес здійснення банківських операцій під контролем представників банку, та таким чином увійшли до неї в довіру, після чого переконали останню здійснити переказ грошових коштів на надані ними розрахункові рахунки.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_21 , будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри осіб, які діяли за попередньою змовою, вважаючи та будучи впевненою, що здійснює безпечну взаємодію з працівником банку, послугами якого користується, за вказівками так званого «оператора Колл-центру», погодилась на їх пропозицію та через інтернет-банкінг «Приват 24» зі свого банківського рахунку відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», до якого підв`язана картка № НОМЕР_14 , здійснила переказ грошових коштів, отриманих в якості компенсації за сина, який загинув під час проходження військової служби, на отримані від так званого «оператора Колл-центру» розрахункові рахунки, а саме: три транзакції на карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_15 , яка зареєстрована на ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на загальну суму 450 000 грн., чотири транзакції на карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_16 , яка зареєстрована на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на загальну суму 600 000 грн., дві транзакції на карту банку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_17 , яка зареєстрована на ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на загальну суму 300 000 грн., п`ять транзакцій на карту АТ КБ «Приват Банк» 095773, яка зареєстрована на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на загальну суму 750 000 грн., чотири транзакції на карту АТ КБ «Приват Банк» 224214, яка зареєстрована на ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на загальну суму 600 000 грн.

Продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу, 07.10.2024 в період часу з 14 год. 08 хв. по 17 год 22 хв., знаходячись у невстановленому приміщенні, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей та за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 , згідно відведеної йому ролі, маючи доступ до Інтернет банкінгу розрахункового рахунку ОСОБА_20 та отримавши переказ у вказаний вище період часу від введеної в оману потерпілої ОСОБА_24 , здійснив переказ грошових коштів на інший розрахунковий рахунок, при цьому отримавши вхідний дзвінок від оператора АТ КБ «Приват Банк» для підтвердження операції з переказу грошових коштів з рахунку ОСОБА_20 на інший рахунок, ОСОБА_4 назвав анкетні данні ОСОБА_20 , тим самим закінчивши процес верифікації картки, а саме процес підтвердження, що картка дійсна, а фінансові операції здійснює саме її власник, тобто ОСОБА_20 .

В той же день, 07.10.2024 в період часу з 14 год. 17 хв. до 15 год. 17 хв., знаходячись у невстановленому приміщенні, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи спільний протиправний умисел, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_25 маючи доступ Інтернет-банкінгу розрахункових рахунків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , отримавши на вказані рахунки перекази від введеної в оману потерпілої ОСОБА_21 , з метою доведення єдиного відомого всім учасникам групи плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснив перекази грошових коштів на інші розрахункові рахунки, однак отримавши вхідні дзвінки від операторів АТ КБ «Приват Банк» для підтвердження операції з переказу грошових коштів з рахунків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на інші рахунки, ОСОБА_25 спілкуючись з оператором АТ КБ «Приват Банк» при кожній верифікації відповідав від імені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , тим самим закінчивши процес верифікації карток, а саме процес підтвердження, що кожна з карток дійсна, а фінансові операції здійснює саме її власник, тобто ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Внаслідок умисних, спільних та узгоджених дій ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману (шахрайства), заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_26 , отриманих останньою від держави в якості компенсації за сина, який загинув під час проходження військової служби, завдавши їй матеріальну шкоду в розмірі 3 000 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на легалізацію майна, одержаного за рахунок вчинення шахрайства, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_25 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність отримання грошових коштів, вчинив протиправні дії, які належать до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та передбачені статтею 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а саме дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_4 , 07.10.2024 заволодівши в ході своєї незаконної діяльності, шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_21 , а саме: 07.10.2024 о 19:13:46 годині, з метою доведення злочинного наміру до кінця здійснив переказ грошових коштів в сумі 169881 гривень з банківської карти № НОМЕР_18 , яка оформлена на ОСОБА_20 , РНОКПП № НОМЕР_19 на банківську карту № НОМЕР_20 , яка оформлена на ОСОБА_27 , РНОКПП № НОМЕР_21 , 07.10.2024 о 15:29:47 годині, здійснив переказ грошових коштів в сумі 108100 гривень з банківської карти № НОМЕР_18 , яка оформлена на ОСОБА_20 , РНОКПП № НОМЕР_19 на банківську карту НОМЕР_20 , яка оформлена на ОСОБА_28 , РНОКПП № НОМЕР_22 , з метою приховування походження вказаних коштів, шляхом надання правомірного вигляду їх отриманню та використанню, вчинив фінансові операції для маскування джерела походження коштів, одержаних в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, ОСОБА_4 вчинив всі дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) грошових коштів на суму 277 981 гривень, одержаних злочинним шляхом та вчинив дії для маскування джерел отримання грошових коштів, достовірно знаючи, що такі кошти прямо та повністю отримано злочинним шляхом.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-заявою потерпілої ОСОБА_21 про вчинення стосовно них шахрайських дій;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_21 ;

-протоколом огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_21

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк» від 31.12.2024, а саме записів телефонних розмов операторів АТ КБ «Приват банка» з клієнтами банківської установи на рахунки яких потерпіла ОСОБА_21 , 07.10.2024 перевела належній їй кошти, що зафіксовані на оптичний носій диск CD R LH 3185 CB22184191D1;

-протоколом огляду DVD-диску, вилученого у АТ КБ «Приватбанк» щодо

записів телефонних розмов операторів АТ КБ «Приват банка» з клієнтами банківської установи на рахунки яких потерпіла ОСОБА_21 перевела належній їй кошти;

-висновком експерта № СЕ-19/115-25/140-ВЗ від 29.01.2025;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого корисливого злочину, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Крім того, підозрюваний не має обмежень щодо вільного перетину кордону, офіційно не працює.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7 Продовжити вчинення кримінальних правопорушень

Підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з огляду на відсутність легальних джерел доходів, наявність спеціальних знань у сфері інтернет банкінгу.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає неспроможними посилання захисника ОСОБА_5 , у запереченнях на це клопотання про можливість застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді, зокрема, домашнього арешту, так і доводи заяв захисника ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_6 про взяття ОСОБА_4 , на особисту поруку, позаяк на даному етапі досудового розслідування, зважаючи на нещодавнє затримання ОСОБА_4 з подальшим висуненням йому підозри, а також встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст. 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Стороною захисту не надано медичної документації, що свідчить про неможливість утримання підозрюваного в умовах СІЗО.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи наведені відомості про високий ступінь встановлених ризиків, характер та предмет кримінально правових дій, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 3 633 600 грн. буде здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик її втрати буде фактором, який стримуватиме підозрювану від реалізації наявних ризиків.

3.9 Щодо взяття підозрюваного на поруки

Щодо клопотання ОСОБА_6 про бажання взяття особи на поруки, слідчий суддя дослідивши письмові зобов`язання, який виявив бажання взяти підозрюваного на поруки, вимоги ст.180 КПК України та з`ясувавши його стосунки з підозрюваним, приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 180КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку обвинувачених та забезпечити їх доставляння до суду на першу вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваних до поручителів. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителя на їх поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що вказана особа дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки користуються авторитетом.

Не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, що звернулась з поданою заявою, який є учасником бойових дій та нагороджений державною нагородою, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченим дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що особиста порука з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про бажання взяття особи на поруки.

3.11. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

не покидати межі Полтавської області без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням розміру застави підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання ОСОБА_6 про передачу підозрюваного на поруки слід відмовити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000305 від 08.10.2024 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про передачу підозрюваного на поруки - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 квітня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3 633 600 (три мільйона шістсот тридцять три тисячі шістсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваого ОСОБА_4 , обов`язки строком до 01 квітня 2025 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не покидати межі Полтавської області без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1