Справа № 368/1945/24
провадження № 1-кп/368/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні №0002110, що переданий до суду Кагарлицьким відділом Обухівської окружної прокуратури Київської області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Переселення Обухівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, про вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 11.10.2024 року вчинив наругу над могилою на кладовищі, розташованому по АДРЕСА_1 , шляхом викопування та розпилювання металевого надгробного хреста та викрадення його з могили.

Так, ОСОБА_6 , який страждає на органічне ураження головного мозку з розладами особистості та поведінки травматичного та інтоксикаційного генезу з психопатизацією особистості, вираженими когнітивними порушеннями, що відповідає органічним розладам особистості та поведінки обумовленим ушкодження головного мозку та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, цього ж дня, близько 10 год. 00 хв., точний час слідством не встановлений, прийшов на територію кладовища, що розташоване за адресою: вул. Шевченка в с. Переселення Обухівського району Київської області та здійснив наругу над могилою, а саме підійшов до місця поховання ОСОБА_7 , 1895-1955 років життя, та демонтував надгробний металевий хрест, розташований на могилі останнього, шляхом викопування його з землі та подальшого розпилювання. Після чого, переніс фрагменти викраденого хреста за межі кладовища, з місця події зник та здав зазначені фрагменти металевого хреста на металобрухт, за що отримав готівкові кошти.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 19.11.2024 загальна ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувших у використанні фрагментів металевого надгробного хреста, в стані придатному для використання за призначенням, станом на 11.10.2024 складає 472 грн.

Внаслідок вищезазначених дій, ОСОБА_6 рідним померлого завдано моральну та матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), а саме незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені з корисливих мотивів, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України. На досудовому слідстві вказані дії кваліфіковано також як вчинення наруги над могилою, що не відповідає об`єктивній сторні суспільно небезпечного діяння так як фактично в клопотанні зазначено про незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені з корисливих мотивів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 315 від 20.11.2024, ОСОБА_6 , під час скоєння інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час страждає на органічне ураження головного мозку з розладами особистості та поведінки травматичного (ЧМТ в 2018, 2020 р.) та інтоксикаційного (вживання алкоголю) генезу з психопатизацією особистості, вираженими когнітивними порушеннями, що відповідає органічним розладам особистості та поведінки обумовленим ушкодження головного мозку, за МКХ-10 (F 07.84). ОСОБА_6 на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (за МКХ-10 F 10.25). Потребує лікування від цього захворювання на загальних підставах, протипоказань до такого лікування у нього не виявлено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 .

Захисник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 не мав заперечень щодо застосувати примусових заходів медичного характеру.

Законний представник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_5 не мала заперечень щодо застосувати примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що хрест був гнилий і похилився на памятник на могилі і він забрав цей хрест.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.297 ч.3 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

Заявою ОСОБА_8 від 11.10.2024 року про повідомлення про вчинення злочину;

Протоколом огляду місця події від 11.10.2024 року та фото таблицею до протоколу огляду місця події від 11.10.2024 року кладовища в с. Переселення Обухівського району по вул. Шевченка з зазначенням місця викопування хреста на могилі ;

Заявою ОСОБА_9 від 01.11.2024 року про добровільну видачу працівникам поліції фрагменту металевої труби;

Відеозаписом проведення огляду місця події, що проводився 01.11.2024 року;

Протоколом огляду місця події від 18.11.2024 року та Додатком до протоколу огляду диска з відеозаписом ОМП в АДРЕСА_2 від 18.11.2024 року;

Висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №3972 від 19.11.2024 року;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_9 впізнав особу, що здавала йому на металобрухт металеві фрагменти хреста та Довідкою до протоколу впізнання особи за фотознімками згідно якого на фотознімку №3 зображений ОСОБА_6 ;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2024 року та додатком до протоколу огляду диска з відеозаписом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 яка бачила ОСОБА_6 біля могили ОСОБА_7 , 1895-1955 років життя з металевим полотним, розпиляним хрестом і саморобним візком.

Довідкою №424 КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» про те, що ОСОБА_6 лікувався від алкогольної залежності в КНП КОР «ОПНМО» в смт Глеваха;

Довідкою №462 КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» про те, що ОСОБА_6 за психіатричною допомогою не звертався, в психічному кабінеті не спостерігався.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 315 від 20.11.2024, ОСОБА_6 , під час скоєння інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час страждає на органічне ураження головного мозку з розладами особистості та поведінки травматичного (ЧМТ в 2018, 2020 р.) та інтоксикаційного (вживання алкоголю) генезу з психопатизацією особистості, вираженими когнітивними порушеннями, що відповідає органічним розладам особистості та поведінки обумовленим ушкодження головного мозку, за МКХ-10 (F 07.84). ОСОБА_6 на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (за МКХ-10 F 10.25). Потребує лікування від цього захворювання на загальних підставах, протипоказань до такого лікування у нього не виявлено.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь;

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначені суспільно-небезпечне діяння що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності.

Докази надані стороною обвинувачення суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Тобто, вказаними діями ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України.

Виходячи з роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. Призначаючи такий вид госпіталізації суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта №315 від 20.11.2024 р., у якому рекомендовано, з урахуванням психічного стану ОСОБА_6 застосування саме такого виду госпіталізації, а саме: до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Також суд врахував характер та тяжкість захворювання ОСОБА_11 , тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності останнього.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_6 суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України суд, -

ухвалив :

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Переселення Обухівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, який вчинив суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: елементи металевого хреста передати потерпілому ОСОБА_8 .

Оптичні диски з файлами відеозапису залишити при матеріалах справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційному суду через Кагарлицького районний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1