Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/97/15-к
Провадження №1-кп/523/244/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.04.2025р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 03.02.2014р., №0004594 від 15.09.2014р., №0003893 від 15.10.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2009,2011,2014,2015,2022 років народження, не офіційно працюючою водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014р., приблизно о 02го. 00хв., ОСОБА_10 знаходячись біля будинку №104 по просп. Добровольського в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_11 автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові бежевого кольору, вартістю 11000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до цього автомобілю та за допомогою відкрутки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 11000грн.

Крім того, повторно, 04.03.2014р., приблизно о 03год. 00хв., Поливець знаходячись біля будинку №132 по просп. Добровольського в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_12 автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в кузові зеленого кольору, вартістю 10000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до вищевказаного автомобілю та за допомогою алюмінієвої лінійки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 10000грн.

Крім того, повторно, 30.05.2014р., приблизно о 04год. 00хв., Поливець знаходячись біля будинку №26 по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_13 автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в кузові зеленого кольору, вартістю 10000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю та за допомогою алюмінієвої лінійки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 10000грн.

Крім того, повторно, 04.08.2014р., приблизно о 03год. 00хв., Поливець знаходячись біля будинку №108 по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_14 автомобіль марки «ІЖ 27175», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в кузові зеленого кольору, вартістю 5000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю та за допомогою відкрутки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 5000грн.

Крім того, повторно, 12.09.2014р., приблизно о 03год. 00хв., Поливець знаходячись біля будинку №76 по вул. Героїв Сталінграду в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_15 автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в кузові червоного кольору, вартістю 1500грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю та за допомогою відкрутки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 15000грн.

Крім того, повторно, 14.09.2014р., приблизно о 23год. 00хв., Поливець знаходячись біля будинку №10 по вул. Затонського в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_17 автомобіль марки «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_6 , в кузові зеленого кольору, вартістю 20000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобілю і за допомогою відкрутки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_17 матеріальну шкоду у розмірі 20000грн.

Крім того, повторно, 15.09.2014р., в період часу з 01:00год. по 05:00год., Поливець знаходячись біля будинку №85 по просп. Добровольського в м. Одесі, побачив належний ОСОБА_18 автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_7 , в кузові зеленого кольору, вартістю 13000грн., який визначив об`єктом свого злочинного наміру. Далі, Поливець реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до вищевказаного автомобілю і за допомогою викрутки, шляхом пошкодження замку передньої двері, відкрив її та проник до салону, де знаходячись на передньому водійському сидінні шляхом пошкодження замку запалювання автомобілю, з`єднавши між собою дроти замку запалювання, завів двигун автомобіля і почав його рух. Після чого, Поливець на вказаному автомобілі з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним транспортним

засобом на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_18 матеріальну шкоду у розмірі 13000грн.

Крім того, повторно, 15.10.2019р., в невстановлений час, Поливець спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_1 (матеріали відносно якої судом виділені в окреме провадження), з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибули до будинку АДРЕСА_2 , де побачили автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_8 , в кузові чорного кольору, 2010 року випуску, який належить автогосподарству ГУНП в Одеській області та являється транспортним засобом, призначеним для виконання службових обов`язків. З метою незаконного заволодіння зазначеним автомобілем, Поливець спільно із ОСОБА_1 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), розробили спільний план та розподілили ролі, відповідно до яких, Поливець мав проникнути до салону цього автомобіля, з метою приведення в дію двигуна та подальшого керування автомобілем, а ОСОБА_1 в цей час повинна була спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб в разі викриття їх злочинних дій мати можливість попередити Поливця. Діючи відповідно до заздалегідь обговореного плану, Поливець підійшов до автомобіля та шляхом вільного доступу через незамкнуті двері проник до салону, де розмістившись на водійському сидінні, шляхом пошкодження викруткою замку запалювання автомобілю, запустив двигун, тим самим встановив контроль над зазначеним автомобілем, не маючи ані дійсного, ані уявного права володіння, користування та розпорядження цим транспортним засобом. Після чого, Поливець не маючи передбаченого законом права на керування вищевказаним автомобілем став переміщувати його в просторі та під`їхав до ОСОБА_1, разом із яким, вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні, Поливець повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальних актах обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальних провадженнях та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що Поливець у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, потерпілі, захисник та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина Поливця у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за:

- ч.1 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом,

- ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання Поливцю, суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа Поливця, який є особою раніше не судимою, вчинив низку аналогічних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, з часу вчинення останнього кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, відповідно вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений встав на шлях виправлення, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей 2009,2011,2014,2015,2022 років народження, не офіційно працюючою водієм, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною та де приймає участь у громадському житті села і де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання Поливцю, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди (підтверджується відповідними заявами про відшкодування матеріальних збитків), часткове відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_11 , відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та представника потерпілого ОСОБА_19 до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінальних проваджень, беручи до уваги особу Поливця, який є особою раніше не судимою, вчинив низку аналогічних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей 2009,2011,2014,2015,2022 років народження, не офіційно працюючою водієм, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною та де приймає участь у громадському житті села і де характеризується позитивно, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди (підтверджується відповідними заявами про відшкодування матеріальних збитків), відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та представника потерпілого ОСОБА_19 до обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги заяви потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , представника потерпілого ОСОБА_19 , відповідно до яких, останні просять призначити покарання обвинуваченому згідно до вимог чинного Законодавства України і з цього приводу покладаються на розсуд Суду, враховуючи заяву потерпілого ОСОБА_15 , згідно із якою, останній зазначає, що не має до Поливця претензій матеріального та морального характеру, при цьому просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, з метою запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України) та без конфіскації майна.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкціями ч.2 ст.289 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Щодо призначення покарання Поливцю за ч.1 ст.289 КК України (за епізодом від 03.02.2014р.), суд враховує, що санкцією ч.1 ст.289 КК України передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

При цьому, згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, а на час скоєння цього кримінального правопорушення, а саме 03.02.2014р. відповідно відносилось до злочинів середньої тяжкості.

Частиною 5 ст.74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Згоду на звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений не надав.

Враховуючи, що з часу вчинення Поливцем кримінального правопорушення за ч.1 ст.289 КК України, обвинувачений не ухилявся від суду, тобто відсутні підстави для зупинення строку давності, з урахуванням переривання строку давності внаслідок вчинення інших кримінальних правопорушень, минуло більше 5 років, відповідно наявні підстави для звільнення останнього від покарання, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від покарання без його призначення, суд керується правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі №161/7253/18 провадження №51-2615 км19, відповідно до якої, такий вид звільнення від покарання, як одна із форм реалізації кримінально-правового реагування, визначений у ст.4,5 ст.74, ч.1 ст.105 ККУ, при визнанні особи винною у вчиненні злочину надає можливість засудження такої особи без призначення покарання, тобто дозволяє відмовитись від призначення конкретного заходу примусу за наявності певних передбачених законом на те підстав. Аналогічний висновок міститься у Постанові Об`єднаної палати ВС від 01.04.2024 року №183/6854/20.

До того ж, суд враховує правовий висновок, викладений у Постанові ВС від 02.06.2022р. у справі №363/3952/16-к, відповідно до якого, при перекваліфікації судом дій особи на менш тяжкий злочин на підставі фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції, відсутність в ухвалі апеляційного суду формулювання нового обвинувачення не є істотним порушенням кримінального процесуального закону. Непризначення особі покарання, від відбування якого її звільнено у зв`язку із закінченням строків давності, не є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ч.5 ст.74 КК України не містить вказівки на обов`язкове призначення покарання, від якого особу має бути звільнено.

Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 11000грн., підлягає задоволенню частково з урахуванням відшкодування обвинуваченим раніше спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 2000грн., оскільки є обґрунтованим, документально підтвердженим та визнаний обвинуваченим у повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_15 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 17000грн., підлягає залишенню без задоволення, оскільки спричинена матеріальна та моральна шкода ОСОБА_15 була відшкодована обвинуваченим ОСОБА_10 у повному обсязі, що підтверджується відповідною заявою від 16.04.2025р.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити його від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_10 залишити у вигляді застави, після чого скасувати та повернути ОСОБА_20 (код платника НОМЕР_9 ) заставу у сумі 38420,06 гривень, яка була внесена 21.10.2019р. останньою на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації в Одеській області.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 11000грн. - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 9000грн.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 17000грн. - залишити без задоволення.

Речові докази: автомобілі марок «ВАЗ», реєстраційні номери НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_10 - вважати повернутим за належністю відповідно ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; дев`ять автомобільних коліс, плоскогубці, ключі, викрутки, скотч, два ящика з металевими ключами, дев`ятнадцять пластмасових каністр, два сидіння від автомобіля, два килима автомобільних, дві пружини, головка від мотора, тормозні барабани, два колектору, амортизатори, вакуум тормозний, газовий редуктор, бачок омивача, проводка у вигляді різноманітних кабелів, супорт тормозний, ремні безпеки, стеклоомиваючі механізми, тормозні диски, два домкрата, два радіатора, лічильник приладів, рульова колонка, запобіжник, механізм переключення світла, редуктор, три моста, карданний вал, три пів-осі, коробка передачі, торпеда, декоративна, панель, три бампера, глушитель, руль, бардачок, пічка, рульовий вал, декоративні полочки, заднє стекло, навісні багажники, задні стопи, радіатор пічки, водяна помпа, педалі, тормозні колодки, мотор пічки, реактивні тяги, підкрилки, диск щеплення, трубопровідна пічка, механізм для різання плитки, два стартера, моховик, передній ступець, дві рейки від багажнику, труби гарячого повітря, розвідні ключі, два пластмасових чемодана, трос, дві металеві двері та капот від автомобіля, двигун від автомобіля, державні номерні знаки: два номера НОМЕР_11 , один номер НОМЕР_12 , один номер НОМЕР_13 - знищити, арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2014р. - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1