Провадження №1-кп/369/282/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Кіровськ Луганської області, маючої середню освіту, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -

встановив:

14 серпня 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 05 жовтня 2022 року було оголошено у розшук ОСОБА_5 та надано дозвіл на затримання останньої для доставки в судове засідання для розгляду клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20 квітня 2025 року о 07 год. 03 хв. ОСОБА_5 було затримано та доставлено 21 квітня 2025 року о 11 год. 45 хв. до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Крім того, прокурор у судовому засіданні просила залишити без розгляду її клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_5 після роз`яснення судом їй положень ст.479-2 КПК України надала згоду на закриття кримінального провадження щодо діяння, кримінальна караність якого була встановлена законом, що втратила чинність.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно пред`явленого обвинувачення, 27.07.2020 близько 19:05 год., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні торгівельної зали гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований за адресою: Київська область Києво-Святошинський район с. Петропавлівська Борщагівка вул. В. Кільцева, 4, шляхом вільного доступу, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, та з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю інших осіб поблизу себе, повторно таємно викрала належні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» товарно-матеріальні цінності, а саме: топ жіночий (вартість без урахування ПДВ становить 140,83 грн.), мило «Duru» (вартість без урахування ПДВ становить 44,71 грн.), шампунь «Шаума» (вартість без урахування ПДВ становить 39,00 грн.), гель для душу «Nivea» (вартість без урахування ПДВ становить 45,73 грн.), станок чоловічий «Віс» (вартість без урахування ПДВ становить 30,40 грн.), рушник 30x50 (вартість без урахування ПДВ становить 29,08 грн.), рушник 30x50 (вартість без урахування ПДВ становить 32,50 грн.), дезодорант «Рексона» (вартість без урахування ПДВ становить 56,14 грн.). Загальною вартістю 441,73 грн., які поклала до своєї жіночої сумку, яку мала при собі. Після цього, ОСОБА_5 бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшла через розрахункові каси гіпермаркету, не розрахувавшись за вищевказані речі, направилась до виходу вказаного гіпермаркету, однак злочин ОСОБА_5 не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_5 була затримана працівниками охорони даного магазину.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

При цьому, згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 27.07.2020 таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 441 гривень 73 копійок.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2 102 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2020 році становила 1 051 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1 051 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2020 року складали 2 102 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_5 майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Крім того, за змістом ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що прокурор просив залишити без розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з врахуванням того, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України підлягає закриттю, суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення вищевказаного клопотання без розгляду та ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без розгляду.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази:

- диск, формату «DVD-R», марки «Verbatim», який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- топ жіночий, мило «Duru», шампунь «Шаума», гель для душу «Nivea», станок чоловічий «Віс», рушник 30x50, рушник 30x50, дезодорант «Рексона», які передані на зберігання представнику ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» залишити у розпорядженні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет»;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1