Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/244/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04.02.2025 року до 04.04.2025 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження № 0000265 від 24.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2025 року, ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04.02.2025 року до 04.04.2025 року, включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що обставини справи, на переконання суду, у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою повернути клопотання прокурору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурор подав клопотання з порушеннями норм КПК України, що призвело до порушення його прав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник подав клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке призвело до смертi одного з потерпілих та отримання середнього ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень іншим потерпiлим, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, без можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, допитано потерпілих, обвинуваченого, досліджено документи, звуко та відеозаписи, розпочато допит свідків сторони захисту. Вищезазначені факти переконують суд, що на даному етапі кримінального провадження інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на потерпілих та свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких йому відоме. Більш того, саме потерпілий ОСОБА_6 (згідно матеріалів, що вже досліджені у судовому засіданні) був єдиним очевидцем вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, який стверджує, що за кермом транспортного засобу був саме потерпілий ОСОБА_6 , що буде предметом судового розгляду, ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які проживають в одній місцевості з обвинуваченим є досить вірогідним.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, тому згідно п.2 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає недоцільним обирати альтернативний запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді застави.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що прокурор подав клопотання з порушеннями норм КПК України, що призвело до порушення його прав, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено суттєвих порушень норм КПК України в процедурі подачі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04.02.2025 року до 04.04.2025 року, включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)