Справа № 466/1389/25
Провадження № 1-кп/466/535/25
У Х В А Л А

14 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001579 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185КК України , від прокурора поступило клопотання про продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою , оскільки термін дії такого завершується 18.02.2025 року. Зазначає, що особа обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі . Ризики, які стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу на даний час продовжують існувати, відтак обрати більш м`який запобіжний захід неможливо, так як обвинувачена не має постійного заробітку, місця проживання у м. Львові, тісних соціальних зв`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачена просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначили, що запобіжний захід у виді домашнього арешту повністю би забезпечив належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , яка не має наміру уникати відповідальності за скоєне. У разі ж продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, просили зменшити розмір застави, оскільки такий є непомірним для обвинуваченої.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачене покарання у виді позбавлення волі .

Строк дії ухвали слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 21.12.24 , якою було визначено даний вид запобіжного заходу закінчується, а на даний час ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу не змінилися. Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, судом встановлено, що такі є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини справи виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання прокурора узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_5 обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Зокрема, за матеріалами даного провадження ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна , вчиненому шляхом проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Дана категорія справ викликає великий публічний інтерес.

За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Судом враховувалися й доводи сторони захисту стосовно того, що обвинувачена не має намірів переховуватись від суду.

Разом з тим, на противагу цим доводам, суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченою дій, спрямованих на переховування від суду, або вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Безпідставним , на думку суду, є прохання обвинуваченої застосувати до неї запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , де вона проживала як внутрішньо переміщена особа . Враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, сталого доходу, міцних соціальних зв`язків, з 09.08.21 р. оголошена в розшук ВП № 3 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, в зв`язку з ухиленням від явки до суду в зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження, запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить її належну процесуальну поведінку.

З врахуванням вищенаведеного, а також шляхом перевірки всіх обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій на 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу обвинуваченого ; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

З урахуванням наведеного, матеріалів судового провадження , застава , визначена раніше обвинуваченій здатна забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам. Підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 15 квітня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 ( сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 ( сто двадцять одну тисячу сто двадцять ) грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі крім обов`язків обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, встановити обвинуваченій ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не відлучатись з м.Львова без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України і в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали в частині виконання обов`язків - два місяці.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу протягом семи діб з дня виготовлення повного тексту може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17 лютого 2025 року, о 09 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1