Справа № 404/8525/24
Номер провадження 1-кс/404/3255/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду м.Кіровограда клопотання слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000112 стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кролевець Сумської області, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , мешкає по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного в цьому кримінальному провадженні за ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , якому 19.09.2024 року пред`явлено повідомлення про підозру у тому що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Всупереч Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», починаючи з 15.04.2024 року, умисно без поважних причин залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , тобто ухилявся від проходження військової служби, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Прокурор заявлені у клопотанні вимоги підтримав.

ОСОБА_5 і його захисник заперечили проти запропонованого слідчим виду запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки підозрюваний слідству не перешкоджає, обіцяє виконувати всі покладені на нього обов`язки, залишив службу через сімейні обставини, конфлікт з командиром пов`язаний з неналежним переведенням до іншої частини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст.184 КПК України, та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки матеріали службового розслідування, витяг з наказу про призначення на посаду, зміст протоколів допиту свідків, результати розшуку містить достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України.

На початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, за критерієм «поза розумного сумніву», тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваного, не є предметом дослідження. При вирішенні поданого клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким, об`єктом посягання якого є порядок несення служби. ОСОБА_5 тривалий час перебував у розшуку.

Необхідність вирішення підозрюваним соціально-побутових питань пов`язаних з утриманням родини не є поважними причинами для залишення служби. Державні медичні заклади та соціальні служби забезпечують поточні потреби членів родини мобілізованої особи. Порядок вирішення спірних питань між підлеглим і командиром врегульований Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та положенням Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підозрюваний не звернувся з позовом до суду чи заявами та скаргами до військової частини з приводу визнання дій начальника протиправними; визнання та скасування незаконних наказів; розгляду питань пов`язаних з проходженням військової служби, отже залишення підозрюваним військової частини не є поважним.

Існує потреба забезпечити завдання кримінального провадження, у тому числі завершити досудове розслідування по кримінальному провадженню, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Домашній арешт, порука, не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Враховано, що ОСОБА_5 , як спеціальний суб`єкт, порушив військовий статут внутрішньої служби Збройних Сил України, присягу та обов`язки покладені на нього, як на солдата. Такі дії підозрюваного є неприйнятною формою поведінки військовослужбовця. Тобто існує ризик вчинення нового злочину.

Місце реєстраційного обліку та місце дислокації не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок до суду. Самовільне залишення військової частини, тривалий розшук є проявом свідомого ігнорування процесуальних обов`язків підозрюваного. Сукупність перерахованих ризиків, значно підвищує ступінь суспільної небезпеки підозрюваного, відтак стосовно нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У разі застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є ризиком переховування його від слідства та суду. Самовільне залишення військової служби є ризиком неявок підозрюваного та оголошення міждержавного розшуку, що стане передумовою длязатягування розгляду кримінального провадження і порушить розумні строки вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у тяжкому, умисному злочині не пов`язаному із застосуванням насильства.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначити заставу, яка становить п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом, станом на перше січня 2024 року, який будедостатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню. Враховано, що особа раніше не судима, вину не визнає, тривалий час не виконує обов`язки військовослужбовця, тому необхідно визначити розмір застави, як то вимагають положення п.п.1-3 ч.5 ст.182 КПК України.

Підлягають застосуванню і положення ст. 209 КПК України, щодо необхідності обчислення часу фактичного затримання підозрюваного, тобто з 15 годин 00 хвилин, 10 грудня 2024 року та не може перевищувати строку досудового розслідування.

Так, 19.09.2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру.

28.09.2024 року досудове розслідування зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваного, тобто вже використано 10 днів досудового розслідування.

10.12.2024 року досудове розслідування відновлено.

Таким чином з часу фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 10 грудня 2024 року, у межах наявного строку досудового розслідування, тобто до 28 січня 2025 року до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, - строк дії запобіжного заходу становить 50 днів.

Часткове задоволення клопотання полягає у визначенні меншої кількості днів запобіжного заходу, ніж заявлено в клопотанні слідчого.

Керуючись ст.176-178, 193-197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на п`ятдесят днів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 години 15 хвилин, 10 грудня 2024 року.

Строк дії застосованого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується о 15 годині 15 хвилин, 28 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень нуль копійок, яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_5 по клопотанню 404/8525/24; 1-кс/404/3255/24, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу». У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 - прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1