Справа № 347/1989/24
Провадження № 1-кс/347/17/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000244 від 29.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділенням Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000244, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 23:00 годин, 27.07.2024 ОСОБА_5 рухався по вул. Тюдівська селища Кути Косівського району. В цей період часу у зустрічному напрямку рухався мотоцикл марки «Мusstang», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням потерпілого ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_5 , обурюючись через створення надмірного шуму мотоциклом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, підняв із землі дерев`яний брусок, який побачив на узбіччі дороги та кинув ним у напрямку водія мотоциклу ОСОБА_6 , який наближався до ОСОБА_5 , влучивши останньому в ділянку голови.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із ушкодженням м`яких тканин (забійна рана лівої скроневої ділянки з поширенням до кісток склепіння черепа), кісток склепіння черепа (лінійний перелом лобної та лівої тім`яної кісток) та внутрішньо-черепної травми у вигляді епідуральної гематоми та забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, які відповідно до висновку експерта від 17.10.2024 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, а також саден в ділянках правої китиці та правого колінного суглобу, які відповідно до цього ж висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23.12.2024 на підставі отриманих під час досудового розслідування фактичних даних, було повідомлено про підозру громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

В засіданні суду слідчий підтримав подане ним клопотання з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив подане клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ствердив, що буде дотримуватись його.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, суд констатує що в матеріалах клопотання є: копія витягу з ЄРДР, копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2024 року, копія протоколу огляду місця події від 29.07.2024 року, копія додаткового протоколу допиту потерпілого від 07.10.2024 року, копія висновку експерта № 166/143-Д, копії протоколів допиту свідків від 30.07.2025 року, від 23.12.2024 року, копія повідомлення про підозру від 23.12.2024 року, копія протоколу допиту підозрюваного від 10.01.2025 року.

Вказані документи на переконання суду свідчать про сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а відтак і про обґрунтованість підозри.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

За таких обставин, оцінивши аргументи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд вважає, що наявність таких ризиків підтверджена.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які судом можуть бути покладені на обвинуваченого.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, потерпілого.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність офіційного місця роботи, відсутність утриманців, та підозру у вчиненні злочину в умовах військового стану.

Разом з тим, враховуючи право підозрюваного на працю, належний рівень життя родини, слідчий суддя дійшов переконання, про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-198, 331, 350, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати місце постійного проживання (місце реєстрації) за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. на строк 60 днів до 14 березня 2025 року включно, без носіння електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не відлучатися із с-ща Кути, Косівського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими учасниками в даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1