У Х В А Л А

20.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в кримінальному провадженні № 0002639 від 11.11.2024,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло указане клопотання, мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом, як такого, що отримав умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, для проходження військової служби у Збройних Силах України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2024 № 235 солдата ОСОБА_4 , якого зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 № 239 солдата ОСОБА_4 відряджено з 25.08.2024 до військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_1 , для проходження курсу базової загальновійськової підготовки.

Як зазначено в клопотанні, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником). Однак старший водій стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 25.08.2024 близько 14-20 год. самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що у АДРЕСА_2 , та обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд. 25.12.2024 о 09-55 год. на підставі аб. 10 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 затримано та в зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 25.12.2024 йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За змістом клопотання, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26.12.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2025. Стороні захисту 18.02.2025 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного закінчується о 24 год. 00 хв. 22.02.2025, але для прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені необхідно здійснити наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, прийняти процесуальні рішення: виконати вимоги ст. 290 КПК України, по завершенню виконання вручити обвинувальний акт, який необхідно направити до Богунського районного суду міста Житомира для розгляду, але до 22.02.2025 можливо не буде проведено підготовче судове засідання, що позбавляє прокурора подати клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Окрім зазначеного, підставою до внесення клопотання стало встановлення під час досудового розслідування наявності визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, через що застосування запобіжного заходу є необхідним з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Тому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному на 30 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на бажання ОСОБА_4 продовжувати військову службу, що буде підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, частиною 3 якої передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Поряд із тим, згідно з позицією ЄСПЛ, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, однак тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наступними документами: актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_3 від 18.09.2024 щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 , яким встановлено відсутність будь-яких поважних причин у на нез`явлення вчасно на службу у військову частину; рапортом командира 2 навчальної роти зведеного навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 від 25.08.2024; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 235 від 22.08.2024 про призначення ОСОБА_4 на посаду старшого водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 ; наказом командира військової частини НОМЕР_2 про результати службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка командира стрілецької спеціалізованої роти (шквал) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка заступника командира стрілецької спеціалізованої роти (шквал) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 ;

25.12.2024 о 05-55 год. органом досудового розслідування ОСОБА_4 було затримано в порядку абз. 10 ч. 1 ст. 615 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 26.12.2024 в справі № 295/19296/24 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2025.

18.02.2025 на виконання постанови прокурора від 18.02.2025 заступником керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При вирішенні клопотання щодо продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує суть та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , що відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, стан його здоров`я, є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення у сфері забезпечення призову та мобілізації, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, так як він він розлучений та проживає одиноко.

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії завершення, так як стороні захисту повідомлено слідчим про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження з 18.02.2025 й оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду під загрозою призначення судом реального строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, який після обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшився, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 до 21.03.2025 включно, враховуючи положення ч. 4 ст. 176 КПК України про можливість застосування слідчим суддею запобіжних заходів під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання.

За правилами ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави в силу положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно яких під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 КК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 197, 199, 219 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 21 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 21 березня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 13-50 год. 21.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1