Справа № 508/243/25
Провадження №1-кп/508/26/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.25

01 квітня 2025 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

Розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 17.03.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року, який набрав законної сили 22.11.2024 року, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджений до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

У подальшому, 28.01.2025 року співробітниками Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання відповідно до ст. 389 КК України та 29.01.2025 року отримав направлення до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області за адресою: вул. Ламброва, 40, с. Стрюкове, Березівського району, Одеської області для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Розпорядженням Стрюківського сільського голови № 4/Р-2025 від 28.01.2025 року «Про виконання вироку у вигляді громадських робіт засудженим ОСОБА_3 », останньому визначено впорядкування об`єктів благоустрою, що розташовані на території Стрюківської сільської ради та установлено режим виконання робіт з понеділка по п`ятницю з 08:00 год. до 12:00 год. з 29.01.2025 року по 31.03.2025 року.

Однак, у порушення графіку 29.01.2025 року, 30.01.2025 року та 31.01.2025 року ОСОБА_3 , без поважних причин не з`явився до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області за адресою: вул. Ламброва, 40, с. Стрюкове, Березівського району, Одеської області, для відбуття покарання у виді громадських робіт.

Лише 03 лютого 2025 року ОСОБА_3 приступив до виконання громадських робіт. У зв`язку з викладеним, 04.02.2025 року співробітниками Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, на підставі ч. 1 ст. 40 КВК України, засуджений ОСОБА_3 був письмово попереджений про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Після чого, маючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , свідомо ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, без поважних причин для відбування покарання до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області 26.02.2025 року, 27.02.2025 року, 28.02.2025 року та 03.03.2025 року, 04.03.2025 року, 05.03.2025 року не з`являвся та покарання у виді громадських робіт в повному обсязі не виконав.

Таким чином ОСОБА_3 без поважних причин не виконав призначене йому вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року покарання у виді громадських робіт, тим самим засуджений умисно ухилився від відбування покарання 132 ( ста тридцяти двох ) годин громадських робіт, відпрацювавши фактично 68 (шістдесят вісім) годин з призначених йому 200 (двохсот) годин.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України - в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 389 ч. 2 КК України, та кваліфікує його дії за ст. 389 ч. 2 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 , до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому каятті.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 389 ч. 2 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, передбаченихст. 59-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Призначення ж іншого виду більш суворого покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на відношення останнього до скоєного.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року за ст. 125 ч. 1 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт, з яких загальна кількість невідпрацьованого строку покарання складає 132 годин.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року, залишок невідбутого покарання за яким залишилось 132 години громадських робіт, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України(132 годин : 8 = 16 днів).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судових витрат не було.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ст.71,72 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 16 (шістнадцять) днів із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3ст. 389 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом 30 ( тридцяти ) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1