ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/686/21
провадження № 1-кп/691/107/24
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2024 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої сторони ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області клопотання захисника у кримінальному провадженні № 0000296 відомості внесені 10.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових рослідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000296 від 10.09.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на стадії дослідження письмових доказів.

Згідно обвинувального акту, який складений старшим слідчим СВ ВП № 2 ЧРУП ГУНП В Черкаській області ОСОБА_6 та 7 липня 2021 року затверджений начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , що надійшов до суду 09.07.2021 року, ОСОБА_4 обвинувачується у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, та у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, які вчинив за наступних обставин:

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Старосільського ліцею Мліївської сільської ради, будучи службовою особою, отримав від працівників вказаного закладу листи непрацездатності, однак, зловживаючи своїм службовим становищем, вказані листи не передавав до бухгалтерії виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаської області, з метою їх облікування, та при заповненні табелів обліку робочого часу працівників Старосільського ліцею ним і заступником, за його вказівкою, до вказаних табелів обліку робочого часу заповнених за грудень 2018 року, січень, лютий, березень та листопад 2019 року вносились завідомо неправдиві відомості, що стосувалися наявності працівників на робочому місці, в той час як такі працівники перебували на лікарняному та були непрацездатними, що в свою чергу підтверджується виявленими листами непрацездатності заповнених на наступних осіб: ОСОБА_8 лист серія АДО № 677212 від 18.12.2018; ОСОБА_8 серія АДО № 677306 від 16.01.2019; ОСОБА_9 , серія АДО № 886007 від 18.11.2019; ОСОБА_10 серія АДО № 651688 від 13.02.2019; ОСОБА_11 серія АДО № 677182 від 11.12.2018; ОСОБА_12 серія АДО № 739284 від 18.03.2019, в звязку з чим з бюджету Мліївської сільської ради працівниками Старосільського ліцею безпідставно виплачену заробітну плату, а саме: ОСОБА_8 в період часу із 18 грудня 2018 року по 05 лютого 2019 року; ОСОБА_13 в період часу із 18 листопада 2019 року по 25 листопада 2019 року; ОСОБА_10 в період часу із 13 лютого 2019 року по 22 лютого 2019 року; ОСОБА_11 в період часу із 11 грудня 2018 року по 09 січня 2019 року; ОСОБА_12 в період часу із 13 березня 2019 року по 18 березня 2019 року.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 882/861/21-23 від 17 червня 2021 року, документально встановлено розмір збитків спричинених злочинними діями ОСОБА_4 бюджету Мліївської сільської ради, який становить 16 128 гривень 98 копійок.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України - розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Разом з тим, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Старосільського ліцею Мліївської сільської ради, будучи службовою особою, отримав від працівників вказаного закладу листи непрацездатності, однак вказані листи не передав до бухгалтерії виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаської області, з метою їх облікування, та при заповненні табелів робочого часу працівників Старосільського ліцею, що являються офіційним документом, ним і заступником, за його вказівкою, до вказаних табелів обліку робочого часу заповнених за грудень 2018 року, січень, лютий, березень та листопад 2019 року вносились завідомо неправдиві відомості, що стосувалися наявності працівників на робочому місці, в той час як такі працівники перебували на лікарняному та були непрацездатними, що в свою чергу підтверджується виявленими листами непрацездатності заповнених на наступних осіб: ОСОБА_8 лист серія АДО № 677212 від 18.12.2018; ОСОБА_8 серія АДО № 677306 від 16.01.2019; ОСОБА_9 , серія АДО № 886007 від 18.11.2019; ОСОБА_10 серія АДО № 651688 від 13.02.2019; ОСОБА_11 серія АДО № 677182 від 11.12.2018; ОСОБА_12 серія АДО № 739284 від 18.03.2019, в звязку з чим з бюджету Мліївської сільської ради працівникам Старосільського ліцею безпідставно виплачену заробітну плату, а саме: ОСОБА_8 в період часу із 18 грудня 2018 року по 05 лютого 2019 року; ОСОБА_13 в період часу із 18 листопада 2019 року по 25 листопада 2019 року; ОСОБА_10 в період часу із 13 лютого 2019 року по 22 лютого 2019 року; ОСОБА_11 в період часу із 11 грудня 2018 року по 09 січня 2019 року; ОСОБА_12 в період часу із 13 березня 2019 року по 18 березня 2019 року.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

19.12.2024 в судове засідання прибули: прокурор, представник потерпілої сторони, обвинувачений.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_14 в судове засідання не прибув, 11.12.2024 подв до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у звязку із закінченням строків, а кримінальне провадження закрити. Клопотання мотивоване тим, що сторонною обвинувачення дії ОСОБА_4 в обєднаному кримінальному провадженні № 0000296 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України. Так як, з дати інкримінованого йому діяння минуло більше пяти років, тому доцільно закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 при цьому звільнити його від кримінальної відповідальності в звязку з закінченням строку давності, як це передбачено ст. 49 КК України. ОСОБА_4 вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України не визнає, однак не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо розгляду справи за відсутності його захисника. Підтримав клопотання про закриття кримінальнального провадження за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України у звязку з закінченням строків давності, не наполягає на подальшому розгляді кримінального провадження.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 при обговоренні заявленого клопотання вказала, що думка потерпілої сторони при вирішенні даного питання не має ніякого значення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. Цивільний позов залишити без розгляду. Витрати покласти на обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового процесу, кожного зокрема, доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000296 від 10.09.2020 року, про обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина 8 статті 284 КПК України).

Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Так, строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Підставами (матеріально - правовими) звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 статті 49 КК України).

Згідно статтей 284 - 288 КПК України, процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом, на виконання вимог ст. 285 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 розяснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за події, які мали місце у грудні місяці 2018 року та січні, лютому, березні, листопаді 2019 року.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміла суть обвинувачення за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, вину не визнає, та підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України за строками давності та закритті кримінального провадження.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України являється проступком, за ч. 2 ст. 191 КК України є нетяжким злочином (діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні з врахування тяжчого кримінального правопорушення в листопаді 2024 року закінчився п`ятирічний строк давності.

В судовому засіданні не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, за вчинення інших кримінальних правопорушень, на час розгляду клопотання про застосування строків давності, не притягувався, від слідства та суду не переховувався.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 статті 49 КК України, є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Та, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17.

Положення статті 49 КК України є імперативними та передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Суд зверає увагу, що закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК Українии, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень ОСОБА_4 не заперечує щодо застосування строків давності, звільнення від криимінальної відповідальнсті та закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, за яким в тому числі обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, з моменту скоєння якого минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності (ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України) та закриття кримінального провадження № 0000296 від 10.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо позову прокурора в інтересах держави в особі Мліївської сільської ради, про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Зважаючи, що розгляд кримінального провадження закінчено звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження, суд вважає за необхідне заявлений цивільний позов, залишити без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Процесуальні витрати по справі, що пов`язані із проведенням судово-економічної експертизи в розмрі 6 864,40 грн, які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_14 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000296 відомості 10.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових рослідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити.

Цивільний позов, заявлений процесуальним прокурором в інтересах держави в особі Мліївської сільської ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопрушенням в сумі 16 128 грн 98 коп, залишити без розгяду, роз`яснивши потерпілій стороні про можливість вирішення даного позову в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судово-економічної експертизи в розмрі 6 864,40 грн (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні сорок копійок) стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Городищенський районний суд Черкаської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1