УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_5 (участь якого забезпечення шляхом відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.03.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучка Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000287 від 27.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України.

Як зазначає у клопотанні слідчий, 06.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 135 КПК України повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено уповноваженій особі житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_5 - КП «Житло-сервіс», залишено в поштовій скриньці за останнім відомим місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за допомогою послуг АТ «УКРПОШТА» направлено поштовим відправленням за останнім відомим місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , скеровано засобами мобільного зв`язку за номером мобільного телефону, що перебував у користуванні ОСОБА_5 , а також вручено особі за місцем роботи ОСОБА_5 - юристу ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» та члену його сім`ї - матері ОСОБА_5 - ОСОБА_9 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення № 8/3/2-2487 від 21.03.2024; відповіддю на доручення оперативного підрозділу № 8/3/2-2714 від 28.03.2024 з додатками, № 8/3/2-3997 від 09.05.2024 з додатками, № 8/3/2-3999 від 09.05.2024 з додатками, № 8/3/2-4001 від 09.05.2024 з додатками, № 8/3/2-4533 від 29.05.2024 з додатками, № 8/3/2-5311 від 18.06.2024 з додатками; листом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 02.07.2024; протоколом огляду офіційного сайту ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» від 05.07.2024; протоколом огляду сайту «Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Міністерства юстиції України від 09.05.2024 з додатками; протоколом огляду офіційних українських та російських сайтів ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА», а також офіційного сайту ТОВ «БАТС» від 09.05.2024; протоколом огляду онлайн-платформи «ImportGenius» від 09.05.2024; протоколом огляду офіційного веб-порталу «Федеральної податкової служби РФ»; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д № 8/3/2-4748т від 30.05.2024; протоком обшуку від 06.08.2024 з додатками; протоколом огляду від 08-09.08.2024 з додатками; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д № 8/3/2-7712т від 15.08.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д № 8/3/2-7714т від 16.08.2024; протоколом огляду речових доказів від 12.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2024 з додатком; протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні Державної митної служби України, від 30.09.2024 з додатком; протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві, від 02.10.2024 з додатком; протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», від 08.10.2024 з додатком; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження у своїй сукупності.

06.08.2024 органом досудового розслідування здійснено виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного на 12.08.2024, 13.08.2024, 14.08.2024, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 135 КПК України, вказані повістки вручено уповноваженій особі житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_5 - КП «Житло-сервіс», залишено в поштовій скриньці за останнім відомим місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою послуг АТ «УКРПОШТА» направлено поштовим відправленням за зазначеною адресою.

Одночасно з цим, 06.08.2024 вищевказані повістки про виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного скеровано засобами мобільного зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , а також вручено особі за місцем роботи ОСОБА_5 - юристу ТОВ «ЗАВОД КОБЗАРЕНКА» та члену його сім`ї - матері ОСОБА_5 - ОСОБА_9 .

Крім того, 07.08.2024 повістки про виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск №159 (7819) 07.08.2024.

Після цього, повістками про виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного на 09.09.2024, 10.09.2024, 11.09.2024 (скеровано засобами мобільного зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , а також скеровано адвокату ОСОБА_5 з метою передачі вказаних повісток підозрюваному), останнього викликано для участі у допиті та інших слідчих (розшукових) діях у даному кримінальному провадженні.

В подальшому, повісткою про виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного на 20.09.2024 (скеровано засобами мобільного зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , а також за допомогою послуг АТ «УКРПОШТА» направлено поштовим відправленням за останнім відомим місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ), останнього викликано з метою проведення слідчих та процесуальних дій за його участі у даному кримінальному провадженні.

Після цього, повістками про його виклик ОСОБА_5 в статусі підозрюваного на 04.10.2024, 05.10.2024, 07.10.2024 (скеровано засобами мобільного зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 ), останнього викликано для участі у допиті та інших слідчих (розшукових) діях у даному кримінальному провадженні.

Водночас, ОСОБА_5 у визначений час та дати до слідчого жодного разу не з`явився, належним чином оформлені документи, які підтверджують поважність причини його неприбуття не надав, та, як наслідок, місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме.

Так, відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 03.09.2024 ОСОБА_5 20.02.2022 здійснив виїзд за межі території України через пункт пропуску «Київ (Жуляни)», та станом на 03.09.2024 державний кордон України не перетинав.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від ГУ «І» ДЗНД СБ України № 8/3/2-9052 від 14.10.2024 ОСОБА_5 , 20.02.2022 здійснив виїзд за межі території України через пункт пропуску «Київ (Жуляни)», перетнувши кордон з Республікою Польща, та станом на 14.10.2024 на територію України не повертався.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_5 ухиляється від явки на виклик слідчого, не прибув на виклик без поважної причини більш як два рази, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності, можливість застосування відносно нього запобіжного заходу, активно переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває за межами України, та його місцезнаходження невідоме.

15.10.2024 постановою слідчого ОСОБА_5 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено 3 управлінню Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму ДЗНД Служби безпеки України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 , особа стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування вказаних доводів зазначили, що ОСОБА_5 не набув процесуального статусу підозрюваного, оскільки йому не було у передбачений КПК України спосіб вручено повідомлення про підозру. Крім того, сторона захисту також зазначила, що ОСОБА_5 тривалий час проходив реабілітацію після тяжкої дорожньо-транспортної пригоди, на даний час перебуває під постійним наглядом лікаря, приймає сильні заспокійливі препарати, що підтверджується відповідними медичними довідками. Крім того, сторона захисту також зазначила, що ОСОБА_5 з 2022 року постійно перебуває у Республіці Польщі, про що було достеменно відомо стороні обвинувачення, а відтак підстав для вручення ОСОБА_5 , повідомлення за останнім місцем проживання підозрюваного у органу досудового розслідування не було.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На обґрунтування клопотання стороною обвинувачення зазначено про наявність обґрунтованого повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а також свідоме ухиленняОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування.

Водночас, дослідженні матеріали клопотання вказують про передчасність таких висновків, оскільки в системі заходів забезпечення кримінального провадження застосування (обрання) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині конституційних прав та свобод. Вказаний запобіжний захід можливо реалізувати виключно у випадку, коли безрезультатними залишились менш впливові заходи забезпечення, як то виклики, штраф, привід тощо (ст. ст. 134, 140, 144 КПК України).

При цьому, сторона обвинувачення не застосувала заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на завчасне вручення підозрюваному повідомлення про підозру та повістки. За логікою законодавця, враховуючи положення статтей 138-139 КПК України сторона обвинувачення повинна була проаналізувати поважність причин неприбуття та з`ясувати наслідки його неявок на виклик, а потім вирішити питання про необхідність застосування грошового стягнення, привід та обов`язок вручення повідомлення про підозру тощо.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що сторона захисту інформувала сторону обвинувачення про поважність причин неявки ОСОБА_5 на виклики до слідчого, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я ОСОБА_5 після дорожньо-транспортної пригоди, на підтвердження надаючи відповідні медичні документи.

Крім того, надані на розгляд слідчому судді матеріали клопотання не дають підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває навіть у статусі підозрюваного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 277 КПК письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як зазначено у ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють» (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України) кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (ст. 276 КПК України); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (ст. 277 КПК України); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (ст. 278 КПК України). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (ст. 276 КПК України), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (ст. 277 КПК України) та його врученні особі (ст. 278 КПК України).

Слід зазначити, що наведені три статті не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК України вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (ч. ч. 2, 3 ст. 276 КПК України).

Право знати та розуміти, в чому особа підозрюється (обвинувачується), є одним із складових елементів визначеного в ст. 6 Конвенції права на справедливий суд. Так, ст. 6 § 3 a) вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Kamasinski (Камазінскі) проти Австрії, § 79; Pelissier і Sassi (Пеліс`є і Сассі) проти Франції [ВП], § 51). Ст. 6 § 3 a) Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 59; Penev (Пенєв) проти Болгарії, §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, створюючи інформацію і не повідомляючи про це сторону захисту (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 65).

Отже, з огляду на результати аналізу правових норм КПК України, слід розмежовувати: а) підозру як припущення про вчинення особою кримінально караного діяння; б) письмове повідомлення про підозру як процесуальне рішення; в) повідомлення про підозру як комплекс процесуальних дій, який включає в себе складання та вручення повідомлення про підозру, роз`яснення процесуальних прав підозрюваного, суті підозри, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому звертає на себе увагу те, що законодавець на нормативному рівні щодо процесуального порядку повідомлення про підозру вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру.

Отже, факт складання письмового тексту повідомлення про підозру з його безпосереднього вручення відповідною особою може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру».

Припис ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що порядок «здійснення» повідомлення про підозру полягає у врученні останнього. Отже, «складення» повідомлення слід віднести до самостійної, але нерозривної складової його вручення.

Про особливий характер повідомлення про підозру свідчить і момент виникнення юридичних наслідків для всіх учасників кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Отже, передбачені кримінальним процесуальним законом наслідки тягне не факт складання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення як процесуального документа, а лише факт вчинення дій щодо вручення такого документа певній особі у передбачений законом строк та спосіб та належною процесуальною особою.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Частиною 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 20.02.2022, згідно бази даних виїхав до Республіки Польща та до України більше не повертався.

В даному конкретному випадку належним способом врученням повідомлення про виклик ОСОБА_5 , а також повідомлення про підозру є вручення таких документів в межах міжнародного співробітництва, проте таких письмових доказів стороною обвинувачення до клопотання не долучено.

Поряд з цим, слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_5 ще за довго до складання йому повідомлення про підозру виїхав за межі України, про що було відомо органу досудового розслідування, в той же час будь яких дій в межах міжнародного співробітництва органом досудового розслідування вжито не було, а навпаки будучи достеменно обізнаними про факт проживання ОСОБА_5 за кордоном, сторона обвинувачення направляє повістки про виклик, а в подальшому повідомлення про підозру за останнім місцем проживання ОСОБА_5 на території України.

В той же час, як вбачається з долучених стороною захисту в судовому засіданні документів, ОСОБА_5 вже тривалий час проживає у Республіці Польща, працює та сплачує відповідні податки у даній країні, що зобов`язувало орган досудового розслідування діяти, зокрема, в межах ч. 7 ст. 135 КПК України.

Таким чином, порушення вимог статті 276-279 КПК України, призводить до відсутності статусу підозрюваного у ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000287 від 27.03.2024, що виключає можливість вирішення питання про обрання відносно нього найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1