Справа № 465/1331/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/625/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ( у режимі відеоконференції)

встановила:

даною ухвалою клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженецю с. Мар`янівка, Маловисківського району, Кіровогорадської області, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено термін дії ухвали про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» шістдесят днів, тобто по 15 квітня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні переконливі докази ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 винаймає житло у м. Львова і має де проживати, є військовослужбовцем, готовий продовжувати службу, може виконувати покладені на нього обов`язки без ізоляції від суспільства, а також зобов`язується з`являтися до слідства і суду.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 16 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Останнє розпочате за зверненням ОСОБА_10 , що 16.02.2025 близько 16:00 год., невідома особа, перебуваючи на вул. Антоновича, 58 у м. Львові відкрито в умовах військового стану заволоділа майном останнього, чим спричинила матеріальної шкоди на суму 600 гривень.

Також 16.02.2025 від ОСОБА_10 надійшла заява про те, що 16.02.2025 близько 16:00, невідома особа відкрито заволоділа його мобільним телефоном марки «Redmi 9A» та гаманцем, у якому були кошти близько 600 гривень.

При розгляді клопотання встановлено, що 17.02.2025 ОСОБА_7 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З ухвали слідчого судді вбачається, що вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги вагомість наявних доказів на обгрунтування підозри, тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання в разі визнання його винуватим. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 не має постійного офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не хворіє (стороною захисту доказів на підтвердження протилежного не надано), неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має. Вказані обставини дають підстави про наявність спроб підозрюваному ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави погоджується і апеляційний суд.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні переконливі докази ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_7 винаймає житло у м. Львова і має де проживати, є військовослужбовцем, готовий продовжувати службу, може виконувати покладені на нього обов`язки без ізоляції від суспільства, а також зобов`язується з`являтися до слідства і суду, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки не свідчать про те, що ці обставини для підозрюваного є стримуючим фактором та здатні вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшує встановлені ризики, зокрема ризик перешкоджати кримінальному провадження на початковій стадії досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що інші менш суворі запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Даних, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, і які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваній альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді постановлена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді