Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1774/24
Провадження № 1-кп/382/61/25
УХВАЛА

17 січня 2025 року Яготинський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Яготин Бориспільського району Київської області кримінальне провадження за № 0000414 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Солоне Якимівського району Запорізької області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-спеціальною освітою, працюючого водієм в ТОВ СП ім. А.Г. Кравченка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироком Яготинського районного суду Київської області від 07.11.2022 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Яготинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000414 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування 19.08.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.10.2024 року. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11.10.2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 09.12.2024 року. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27.11.2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 25.01.2025 року.

Прокурором подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що він може: - переховуватися від суду; - вчинити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, чи інше кримінальне правопорушення.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином за вчинення якого передбачено покарання на строк від п`яти до десяти років, що відповідно буде спонукати його до спроб переховуватися від суду з метою ухилитися від передбаченої законом відповідальності. ОСОБА_4 може вчинити тотожне або інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що останній раніше судимий за ст. 263, 309 КК України та звільнений з випробувальним строком на підставі ст. 75 КК України, який на час вчинення злочину не сплив. Крім того, прокурор просить не визначати розмір застави, оскільки злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 спричинив загибель людини.

Захисником подано заперечення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити запобіжний захід та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації. Клопотання прокурора захисник вважає необґрунтованим, таким що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає відхиленню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим і виходячи з особливих обставин та особи обвинуваченого, який є «Ветераном війни», необхідно застосувати альтернативний у вигляді цілодобового домашнього арешту. В клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано припущення, формально і безпідставно перелічені ризики зазначені у ст. 177 КПК України пункти: - обвинувачений може переховуватися від суду; - вчинити нове кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується чи інше і що раніше був судимий.

Обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів визнає повністю і дбає про пом`якшуючі обставини, щоб отримати покарання із застосуванням ст. 66, 69, 70, 75 КК України. Дав слово розвідника, що не підведе.

Відсутні підстави вважати, що обвинувачений продовжуватиме злочину діяльність, оскільки згоден цілодобово перебувати під домашнім арештом в колі сім`ї, буде допомагати у веденні домашнього господарства в межах приватного будинку. Зауважень весь час не мав, проявив щире каяття та сприяв розкриттю злочину.

Хоча обвинувачений і був раніше судимий за незаконне зберігання зброї (ч. 1 ст. 263 КК України) та за використання канабісу (ч. 2 ст. 309 КК України) для особистого вживання без мети збуту, але держава дозволяє мати на період війни зброю виключно трофейну. Канабіс використовують «Ветерани війни» неофіційно, як заспокійливий засіб, які не отримують належної реабілітації від наслідків війни, в розумних межах, як легкий наркотик підтримує, а не шкодить здоров`ю.

ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки: постійне місце роботи, проживання, позитивно характеризується, стабільний дохід. Обвинувачений хоча раніше і був судимий, про те нових навмисних злочинів не вчиняв, а ДТП відноситься до ненавмисних злочинів.

Під час судового розгляду було розглянуто звернення до суду потерпілої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт: - необхідності підтримати сім`ю після втрати спільного сина; - на захист батька стала неповнолітня дочка ОСОБА_4 ; - добре знаючи чоловіка дружина виступає гарантом його порядності, чоловік не буде переховуватися від суду та не вчинятиме нових правопорушень; - суду надано характеризуючи матеріали обвинуваченого посвідчення ОСОБА_7 , грамоти та подяки від командира військової частини, Сулимівського старостинського округу в кількості 5 шт., ксерокопії двух медалів «Ветеран Війни» та «За участь в антитерористичній операції». Виносячи своє рішення суд недостатньо врахував особу обвинуваченого як захисника Вітчизни, сучасну ветеранську політику і гарантії сім`ї та демографічну по підвищенню народженості в Україні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заперечив проти задоволенні клопотання захисника. В судовому засіданні захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений та потерпіла заперечили проти задоволення клопотання прокурора та підтримали клопотання захисника.

Заслухавши учасників суд встановив.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу…Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 2, 4, 5, 6, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - репутацію підозрюваного, обвинуваченого; - наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Суд вважає, що у задоволені клопотання захисника слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити, оскільки на даний час ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений може: - переховуватися від суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення; продовжують існувати внаслідок того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного, що спричинило смерть потерпілого, а саме злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за вчинення якого санкцією визначено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі за строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому обґрунтовано свідчить, що він може переховуватися від суду.

Також, на існування ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує і репутація обвинуваченого, а саме те, що:

- ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Яготинського районного суду Київської області від 07.11.2022 р. за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 (незаконне зберігання зброї та бойових припасів), ч. 2 ст. 309 (повторне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу) КК України, судимість за якими не погашена, що обґрунтовано свідчить про можливість обвинуваченого вчинити інше або тотожне кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до вказаного вироку обвинувачений 26.07.2021 року був засуджений Яготинським районним судом Київської області до покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- ОСОБА_4 раніше також неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за ст. 297, 185 ч. 2, 246 КК України;

- ОСОБА_4 за характеристикою з місця роботи періодично зловживав алкогольними напоями, що призводило до його неодноразового звільнення.

У зв`язку з зазначеним, на думку суду інший більш м`який запобіжний захід не усуне зазначених ризиків.

Перебування обвинуваченого на домашньому арешті не може усунути ризиків, які на думку суду обґрунтовано існують. Те, що у обвинуваченого на утриманні є дитина, він має постійну роботу, місце проживання, позитивно характеризується, є ветераном ЗСУ, учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції та відзначений подяками, нагородами не може бути обставинами, які будуть запобігати ризикам, які продовжують існувати, оскільки обвинувачений, вже після демобілізації (з моменту демобілізації обвинуваченого пройшло вісім років), за наявності сім`ї, місця проживання та роботи (доходу) вчинив злочини судимість за якими не погашена та на час розгляду клопотання з місця роботи характеризується як особа, яка схильна до зловживання алкогольними напоями.

В той же час, суд вважає, що захисником не доведено, що застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде усунуто зазначені ризики.

Подана захисником нова характеристика з місця роботи не містить заперечень факту викладеного в попередній характеристиці з місця роботи (ТОВ СП ім. А.Г. Кравченка), що внаслідок періодичного зловживання обвинуваченим алкогольними напоями його неодноразово звільняли з роботи. Докази того, що про вказаний факт в попередній характеристиці з місця роботи щодо обвинуваченого зазначено поспіхом під тиском поліції відсутні.

Посилання захисника про те, що громадяни України можуть зберігати трофейну зброю судом не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до вироку Яготинського районного суду Київської області від 07.11.2022 р. обвинувачений влітку 2021 року, до введення на території України воєнного стану, знайшов обороно осколочну гранату Ф-1 та гвинтівку «Мосіна» та почав її зберігати.

Крім того, суд враховує і те, що відповідно до листа Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області за час перебування на обліку ОСОБА_4 притягувався 04.10.2023 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Також, не може бути взято до уваги посилання на сучасну державну ветеранську політику, оскільки на законодавчому рівні не встановлено обмежень щодо неможливості застосування до таких осіб запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з зазначеним підстави для зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відсутні, оскільки відсутні достатньо стимулюючі фактори для запобігання ризикам того, що він спробує: - переховуватися від суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного, що спричинило смерть (загибель людини) суд вважає можливим не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуюсь ст. 176-178, 183, 203, 205, 371-372, 392, 395, 532, 534 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжити строком на 60 (шістдесят) календарних днів, тобто з 17 січня 2025 року по 17 березня 2025 року (включно).

Тримання під вартою продовжувати здійснювати в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України. Судове рішення, яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

На ухвалу суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії ухвали направити до Київської обласної прокуратури, Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області, ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити/направити обвинуваченому, захиснику та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1