ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1778/24

Провадження № 1-кп/568/138/24

17 грудня 2024 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000266 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою професійною освітою, не працюючої, розлученої, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

16 жовтня 2024 року близько 17 години ОСОБА_3 , перебуваючи на узліссі лісового масиву поблизу с.Хотин Дубенського району Рівненської області, виявивши в жіночій сумці, яка знаходилась в багажній корзині залишеного без нагляду велосипеда, грошові кошти та скориставшись відсутністю власника майна, діючи з в сприятливій обстановці, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрала грошові кошти в сумі 3800,00 гривень та з викраденим покинула місце події.В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

16 жовтня 2024 року близько 17 години ОСОБА_3 , перебуваючи на узліссі лісового масиву поблизу с.Хотин Дубенського району Рівненської області, виявивши в жіночій сумці, яка знаходилась в багажній корзині залишеного без нагляду велосипеда, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та скориставшись відсутністю власника майна, діючи в сприятливій обстановці, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрала банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , яка є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 17 жовтня 2024 року о 12 годині 48 хвилин, перебуваючи в м.Радивилів вул.Паркова,5 Дубенського району Рівненської області, використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, користуючись терміналом АТ КБ «Приватбанк» шляхом зняття готівки здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 4200 гривень, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорювала. Пояснила, що дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці, вчинила крадіжку грошових коштів, банківської картки, належної ОСОБА_5 та грошових коштів, належних ОСОБА_5 , які зняла з викраденої банківської картки. У вчиненому щиро розкаюється, завдані збитки потерпілій відшкодовано повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, вказавши що претензій до обвинуваченої не має, оскільки завдані збитки їй відшкодовано повністю.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченою, просить суд визнати ОСОБА_3 винуватою та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст.75 КК України вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання із встановленням іспитового строку. При цьому прокурор просив урахувати відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, але наявність обставин, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченої не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що обвинувачена вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності її позиції, а також їй та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченою ОСОБА_3 відносяться до кримінальних проступків та тяжкого злочину, обвинувачена на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України у кримінальному проваджені не встановлено.

Суд також враховує досудову доповідь від 13.12.2024 р., підготовлену начальником Дубенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_6 стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 за висновком якої існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та становить середній ризик небезпеки для суспільства. В разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на обвинувачену, окрім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, обов`язку, передбаченого ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої та її ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 ст.357 КК України у виді обмеження волі та за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням, на підставі встановленої сукупності обставин, даних, які характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк, передбаченийст.75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинувачену та буде сприяти її виправленню, призведе до позитивних змін в її особистості та формуванню у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно ч.1, ч.3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» №№ НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , що знаходиться на її відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останньої;

- копію виписки про рух коштів по банківському рахунку АТ КБ «Приватбанк» №№ НОМЕР_1 за 17.10.2024 року залишити в матеріалах кримінального провадження;

- SD-карту пам`яті з відеозаписами з камери відоспостереження, яка знаходиться в м.Радивилів вул.Паркова, 5 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1