1-кп/703/230/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000818 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Советобрат Андижанської області Республіки Узбекістан, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.11.2005 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 18.10.2007 умовно достроково від відбування покарання на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 10.10.2007, не відбутий строк 11 місяців 8 днів;

-25.01.2010 Соснівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст.. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 01.10.2013 умовно достроково від відбування покарання на підставі ухвали Комсомольського міськрайонного суду Полтавської області від 23.09.2013, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 14 днів;

- 02.05.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці;

- 01.11.2022 Малиновським районним судом м. Одеса за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі ухвали Малиновського районного суду від 22.08.2024, не відбутий строк 8 місяців 1 день, за що судимість в законному порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом Президента України № 271/2024 від 07.08.2024 строком на 90 діб, 22 вересня 2024 року, близько 15 години 35 хвилин, перебуваючи на автобусній зупинці «Заводська», що розташована за адресою: вул. Незалежності, 58 м. Сміла Черкаської області, діючи умисно, відкрито, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства до ОСОБА_4 , що виразилось у здавлюванні шиї, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав з неї золотий ланцюжок, частина якого залишилась в руках вагою 2,6 г, 585 проби, вартість 1 грама золота згідно висновку експерта від 02.10.2024 № СЕ-19/124-24/13972-ТВ становить 1977,79 грн та заволодів мобільним телефоном марки «SAMSUNG Galaxy A03s» модель (SM-A037F/05) з сім картою мобільного оператора «Київстар», вартість якого згідно висновку експерта від 01.10.2024 № СЕ-19/124-24/136993-ТВ становить 2896,25 грн, які належать ОСОБА_4 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 8038,50 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин 22 вересня 2024 року він проходив повз зупинку «Заводська», де побачив потерпілу, яка розмовляла по телефону, також він помітив у потерпілої золотий ланцюжок. У нього раптово виник умисел на викрадення майна, він підійшов до потерпілої ззаду та зірвав ланцюжок, частина якого залишилась у нього у руці. Потерпіла намагалась оборонятись, від чого впала, та він вирішив також забрати її мобільний телефон. Потерпіла почала кликати на допомогу, біля зупинки зупинився автомобіль та якийсь хлопець почав його наздоганяти, але не наздогнав. Він поїхав до м. Черкаси, де здав частину ланцюжка у ломбард, потім повернувся до м. Сміла та пішов до готелю «Сміла», де його вже затримали співробітники поліції. Викрадений телефон він добровільно видав працівникам поліції та повідомив, що частину ланцюжка здав на зберігання у ломбард м. Черкаси. З потерпілою раніше він не був знайомий, кримінальне правопорушення вчинив в зв`язку з фінансовими труднощами. Про вчинене шкодує, щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тому, враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем відбування покарання характеризувався позитивно, та приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України та вважає за необхідне обрати йому запропоноване прокурором покарання у виді семи років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 вчинив вищевказаний злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання на 8 місяців 1 день на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2024.

У відповідності до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, суд до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022, яка, як вже було зазначено вище, становить 8 місяців 1 день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 2785 грн 65 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 22.09.2024 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A03s» модель (SM-A037F/05), частину золотого браслету, які знаходяться у потерпілої під зберігальною розпискою, залишити у останньої, звільнивши її від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- джинси синього кольору, кросівки чорного кольору, сумку зеленого кольору, светр фіолетового кольору, які знаходяться в кімнаті речових доказів повернути ОСОБА_5 ;

- медичну маску, яка зберігається у в кімнаті речових доказів знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в загальній сумі 2785 грн 65 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_1