Справа № 598/172/25
провадження № 1-кп/598/81/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 0000002 від 01 січня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карначівка Лановецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого робітником роздавальником нафтопродуктів в моторвагонному депо Тернопіль регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», РНОКПП НОМЕР_2, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

10 червня 2024 р. постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/12628/24, яка набрала законної сили 21.06.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищезгаданої постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 19 грудня 2024 р. приблизно о 11 год. 50 хв., керував транспортним засобом марки «KIA SORENTO» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», поблизу с. Чорний Ліс Збаразької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та був зупинений працівниками патрульної поліції.

Надалі, 19 грудня 2024 року працівниками поліції відносно ОСОБА_4 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3689438 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3689972 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.

Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню та буде належною карою за скоєне кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його ухвалення до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ : ОСОБА_1