Справа № 348/1468/24
Провадження № 11-кп/4808/49/25
Категорія ч.1 ст. 115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 на вирок Надвірнянського районного суду від 18.10.2024 щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білозерка, Великобілозерківського району, Запорізької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда війни ІІ групи, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України,

прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

За ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано.

Строк відбуття ОСОБА_6 призначеного покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання 06.02.2024.

В строк відбуття покарання зараховано строк затримання та строк тримання обвинуваченого під вартою з розрахунку день за день.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 82 443 (вісімдесят дві тисячі чотириста сорок три) гривні 54 копійки на користь держави.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

З середини вересня 2023 року у ОСОБА_6 та його зведеної сестри, ОСОБА_11 , почали виникати непорозуміння через нерухоме майно, право власності на яке було зареєстроване за ОСОБА_11 . Так, ОСОБА_11 оформила довіреність відповідно до якої надала ОСОБА_6 право на розпорядження частиною нерухомого майно, яке було зареєстроване за нею на праві власності. ОСОБА_6 на підставі цієї довіреності переоформив на себе частину об`єктів нерухомого майна. Дізнавшись про це ОСОБА_11 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, у квартирі, де проживав обвинувачений були замінені замки і він не зміг зайти у житло. Ввечері 4 лютого 2024 року ОСОБА_6 приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де проживала потерпіла ОСОБА_11 . Залишивши свій автомобіль приблизно за 50 м від будинку, обвинувачений перестрибнув через паркан і опинився на території домоволодіння. Вхідні двері будинку були закриті тож ОСОБА_6 заліз на балкон другого поверху, де очікував коли ОСОБА_11 вийде на балкон курити. За деякий час ОСОБА_11 відчинила двері балкону, однак побачивши ОСОБА_6 спробувала повернутися назад у будинок. ОСОБА_6 зайшов у будинок і запитав ОСОБА_11 навіщо вона так із ним вчинила. ОСОБА_11 відповіла, що вона так вирішила і це рішення остаточне. Тоді ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, через глибоку образу, бажаючи покарати ОСОБА_11 за нечесність, маючи значну перевагу у фізичній силі, схопив ОСОБА_11 , притиснув до себе та почав здавлювати її шию та грудну клітку стискаючи правий та лівий ліктьовий суглоб протягом декількох хвилин до остаточного розуміння, що остання не подає ознак життя. Потім ОСОБА_6 стягнув тіло потерпілої на перший поверх, підігнав до подвір`я свій автомобіль, в багажник якого поклав тіло вбитої, приїхав до лісового масиву в с. Діброва Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де витягнув тіло з автомобіля та за допомогою лопати закопав його в землю, замаскував листям і поїхав додому.

Вказаними діями, ОСОБА_6 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано невинуватим та виправдано за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що 4 лютого 2024 року, в умовах воєнного стану, після вчинення вбивства ОСОБА_11 , перебуваючи всередині будинку за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений зайшов на кухню вказаного будинку, звідки таємно викрав ноутбук Асеr Аspire 3, модель А3 15-58-31U із серійним номером NXADGEU00Y312048FA3400, вартістю 11480,00 гривень та ноутбук Аsus, модель Х200СА-КХ004 із серійним номером D8N0ВС040433328, вартістю 2677,00 гривень, які належали потерпілій.

3. Доводи апеляційної скарги та доповнень до неї обвинуваченого ОСОБА_6 :

3.1. Вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню внаслідок суворості призначеного покарання;

3.2. Зазначає, що кримінальне правопорушення вчинив під впливом сильного душевного хвилювання та внаслідок збігу тяжких особистих сімейних обставин;

3.3. Вказує, що він є інвалідом війни ІІ групи та страждає посттравматичним стресовим розладом;

3.4. Розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 100 000 гривень;

Враховуючи наведені обставини, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, врахувавши, що він перебував у стані сильного душевного хвилювання. Застосувати ст. 116 КК України. При призначенні покарання просить застосувати положення ст. 69 КК України. Також просить зменшити розмір моральної шкоди до 100 000 гривень.

4. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 :

4.1. Вирок суду необхідно змінити, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості;

4.2. При призначенні покарання суд не взяв до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого: раніше не судимий, його вік, сімейний стан, стан здоров`я: особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, діагностовано емоційно-нестійкий розлад особистост; репутацію: є учасником бойових дій, має бажання здійснювати захист Батьківщини;

4.3 При призначенні покарання суд не врахував обставин, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання;

4.4. Призначаючи покарання суд не застосував положення ст. 69 КК України;

4.5. Судом не взято до уваги, що потерпіла згідно вимоги про судимість мала три судимості та ніде не працювала;

4.6. Розмір моральної шкоди необхідно змінити до 100 000 гривень, оскільки ОСОБА_10 має всі необхідні умови для життя, не перебуває у місцях позбавлення волі, є забезпеченим достатньою кількістю житла та не позбавлений нормальних і звичних умов життя.

Враховуючи наведені обставини, просить вирок змінити та призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України більш м`яке покарання. Також просить зменшити розмір моральної шкоди до 100 000 гривень.

5. Доводи апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 :

5.1. Вважає вирок суду незаконним, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового вироку через довільне, необгрунтоване викладення у вироку обставин вчинення вбивства, що також суттєво впливає на визначення ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину;

5.2. Вказує, що обвинувачений жодним чином не розкаявся у вчиненому, а навпаки вважає свій злочин правильним та справедливим. В судовому засіданні намагався створити позитивний образ месника, цинічно описував деталі вчиненого злочину та зневажливо відносився до учасників судового засідання. При цьому вказував, що має намір захищати державу зі зброєю в руках, маючи намір не нести відповідальність за скоєне. Таким чином ОСОБА_6 не тільки не зробив жодних висновків щодо злочинних дій, але й укріпився в своїй «правоті».

5.3. Призначаючи покарання суд не врахував підвищену небезпечність особи винного, його поведінку, реакцію на правосуддя та не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 і надалі залишився небезпечним для суспільства і становить загрозу життю потерпілого та інших осіб;

5.4. Призначаючи надто м`яке покарання суд фактично бездоказово поклав частину вини на жертву злочину і максимально взяв до уваги формальні обставини, які пом`якшують відповідальність;

5.5. Призначення надто м`якого покарання не досягне свого завдання - виправлення засудженого, а навпаки створить йому ілюзію правильності своїх злочинних діянь.

Враховуючи наведені обставини, просить вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 14 років позбавлення волі. Також просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_10 судові витрати на правову допомогу, пов`язані з поданням апеляційної скарги.

6. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

6.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та доповнень до неї з указаних у них мотивів. Просив перекваліфікувати кримінальне правопорушення за яким він обвинувачується з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України. Також просив повернути його особисті речі, які визнані речовими доказами у справі.

6.2. Захисник підтримав доводи апеляційної скарги з указаних у ній мотивів та просив її задовольнити.

6.3. Представник потерпілого доводи апеляційної скарги підтримала, просила призначити обвинуваченому більш суворе покарання.

6.4. Прокурор заперечив доводи поданих апеляційних скарг з огляду на законність, обґрунтованість та належну вмотивованість вироку суду.

7. Підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

7.1. Відповідно до норм визначених ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що вирок суду відповідає цим вимогам.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення засудженим зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК. При цьому всім наявним доказам, в тому числі показанням засудженого, суд відповідно до вимог КПК дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тому висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах і підтверджений доказами, які належно досліджені та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України: на показаннях обвинуваченого, потерпілого; протоколах огляду місця події; огляду трупа; слідчого експерименту; огляду мобільного телефону; висновку експерта №135 від 07.02.2024; висновку експерта № 146 від 08.02.2024; висновку експерта №230 від 19.02.2024; висновку експерта № 175 від 27.02.2024; висновку експерта №СЕ-19/109-24/2105-БД від 05.03.2024; висновку експерта № 47 від 06.03.2024; висновку експерта № 176 від 06.03.2024; висновку експерта № 75 від 07.03.2024; висновку експерта № СЕ-19/109-24/2111-ПЧ від 11.03.2024; висновку експерта №СЕ-19/109-24/2107-БД від 10.04.2024; висновку експерта №58 від 11.04.2024; висновку експерта №88 від 19.04.2024; висновку судово-психіатричного експерта №435 від 19.04.2024; висновку експерта № СЕ-19/109-24/2480-ФХД від 23.05.2024.

Вирок суду в частині виправдання обвинуваченого за ч. 4 ст.185 КК України ніким не оспорюється.

Апеляційні скарги перевірялися в межах доводів та заперечень сторін провадження відповідно до приписів ст. 404 КПК.

7.2. Щодо доводів сторони захисту.

7.2.1 Обвинувачений заявив, що діяв у стані сильного душевного хвилювання і тому його дії належить перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК на ст. 116 КК.

При кваліфікації дій особи за ст. 116 КК обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони умисного вбивства є стан сильного душевного хвилювання, який проявляється у вигляді фізіологічного афекту або іншому емоційному стані.

Ці доводи спростовані висновком судово-психіатричного експерта №435 від 19.04.2024 про те, що ОСОБА_6 на момент інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність. Обвинувачений за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (том №2, а.с. 98-102). Даних, які б свідчили про протилежне, немає.

Вина ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК доведена поза розумним сумнівом.

7.2.2. Щодо покарання.

Доводи захисника та обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, наявність підстав для застосування положень ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин (не менше двох), а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як зазначено у вироку - обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта обвинувачений станом на період інкримінування правопорушення мав здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому визнання вини, проблеми зі здоров`ям, самі по собі в цьому випадку не можуть бути підставами застосування приписів ст. 69 КК для пом`якшення покарання.

7.2.3. Щодо зменшення розміру моральної шкоди з 500000 грн до 100000 грн.

Ці доводи не заслуговують на увагу. Суд першої інстанції з урахуванням характеру та обсягу фізичних і моральних страждань потерпілого правильно визначив розмір моральної шкоди і врахував те, що жертвою злочину була мати.

Присуджене судом відшкодування моральної шкоди є достатнім для компенсації шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

8. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту та представника потерпілого про невідповідність покарання обставинам справи і особі обвинуваченого. Підстави для скасування вироку суду та призначення йому покарання в 14 років позбавлення волі, як про це клопоче сторона потерпілого, відсутні.

При цьому апеляційний суд виходить із того, що ні активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні з боку обвинуваченого, ні його позиція в судових засіданнях щодо дій жертви злочину і наявності у нього сильного душевного хвилювання (яке спростоване експертом) не призвели до істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Рішення суду першої інстанції відповідає всім вимогам законності, обгрунтованості, вмотивованості відповідно до приписів ст. 370 КПК.

8.1. Щодо доводів представника потерпілого.

8.1.2. Щодо покарання.

8.2.2. Доводи представника потерпілого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості не заслуговують на увагу. Підстави для скасування вироку суду та призначення йому покарання в 14 років позбавлення волі, як про це клопоче сторона потерпілого, відсутні.

Суд першої інстанції належно обґрунтував та мотивував своє рішення щодо розміру призначеного покарання відповідно до положень ст. 50 та 65 КК України.

Злочин особливо тяжкий (ст. 12 КК), санкція ч. 1 ст. 115 КК передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому 10 років позбавлення волі, суд належно врахував як обставини вчинення злочину, так і дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи (том № 2, а.с. 190), на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том № 2, а.с. 195,197), при поступленні в ДУ ЦОЗ ДКВС діагностовано емоційно-нестійкий розлад особистості (том № 2, а.с. 213). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 435 ОСОБА_6 будь-яких ознак психічних розладів не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том № 2, а.с.98-102).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд обґрунтовано вказав активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Таке покарання, на переконання колегії суддів, за обставин, які вказані у вироку суду, відповідає положенням ст. 50 та ст. 65 КК і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Із цих підстав апеляційні скарги належить залишити без задоволення.

8.2.3. Щодо процесуальних витрат.

Представник потерпілого просить стягнути з обвинуваченого судові витрати на правову допомогу, пов`язані з поданням апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що оскільки апеляційна скарга представника потерпілого залишена без задоволення, то відсутні підстави для розподілу судових витрат пов`язаних з поданням апеляційної скарги.

9. В судовому засіданні обвинувачений просив повернути йому особисті речі, які визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

9.1. Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання речових доказів вирішено у вироку суду першої інстанції, який набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 18.10.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, обвинуваченим з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_4