Справа №950/489/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/177/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19 лютого 2025 року, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто по 18 квітня 2025 року, зі застосуванням електронних засобів контролю.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_6 в нічний час, а саме у період з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., залишати місце свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі Сумської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з наступними особами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Не погодившись зі вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник посилається на те, що деякі долучені стороною обвинувачення докази щодо обґрунтованості підозри є неналежними та недопустимими. Зокрема, заява ОСОБА_8 та рапорт оперуповноваженого УСР ОСОБА_14 виконанні на одному пристрої, а верхня частина повністю ідентична, що підтверджує доводи сторони захисту про виготовлення вказаних документів на одному пристрої.

Долучений протокол про результати аудіо-, відео контролю місця ( за особою) від 16 жовтня 2024 року не містить карти пам`яті зі записом проведених слідчих дій. Також у вказаному процесуальному документі відсутні відомості про прийняття ОСОБА_6 неправомірної вигоди, а тим більше її вимагання.

Також обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею не враховано вік останнього, наявність низку хронічних захворювань, тісних соціальних зв`язків, а саме дружини та доньки. Окрім цього, на утриманні останнього перебувають літні батьки його та дружини, які мають тяжкі захворювання. За місцем роботи та проживання, ОСОБА_6 характеризується позитивно, займається волонтерською діяльністю. Родина має посередні матеріальні статки, які базуються на тривалій професійній діяльності. Також підозрюваний раніше не судимий, жодного разу не притягувався до відповідальності, не застосовувалися запобіжні заходи.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту унеможливить виконання підозрюваним обов`язків лікаря хірурга-онколога, а саме здійснювати виїзд до хворих та надання медичної допомоги батькам у нічний час.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_15 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, на судове засідання не з`явився. До початку судового розгляду подав письмову заяву, відповідно якої просить розглядати подану апеляційну скаргу захисника підозрюваного, у його відсутність, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому скаргу слід залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000145 від 17 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України, розпочате за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, з корисливих мотивів.

У даному кримінальному провадженні, 17 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області звернулася слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_16 із клопотанням щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 02 місяці та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п. п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було вірно встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується наданими у матеріалах кримінального провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, які існують у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вказане свідчить про те, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчиненні злочинні дії.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання колегії суддів ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені слідчим суддею мають місце та підтверджуються матеріалами долученими до клопотання, а наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, утриманців, волонтерської діяльності, не зменшують цих ризиків та були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що забезпечить дотримання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Щодо апеляційних доводів захисника в частині надання оцінки доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, не спростовують доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікації його дій.

Доводи сторони захисту про те, що перебування підозрюваного під домашнім арештом у нічний час заважає ОСОБА_6 виконувати свої професійні обов`язки у сфері охорони здоров`я, колегія суддів вважає непереконливими.

Апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів неможливості здійснення ОСОБА_6 своїх обов`язків лікаря хірурга-онколога через обраний йому запобіжний захід, зважаючи також на те, що слідчим суддею було обрано останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, тим самим надавши можливість підозрюваному продовжувати працювати та отримувати заробітну плату для утримання родини.

Таким чином, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту виключно у нічний час доби, на переконання колегії суддів, не створює перешкод для виконання ним обов`язків на посаді лікаря, як про це зазначає сторона захисту.

Доводи апелянта про наявності у підозрюваного батьків похилого віку, які мають тяжкі захворювання та потребують постійного догляду, не спростовують необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та не є такими, що нівелюють встановлені ризики у кримінальному провадженні, не стали тими стримуючими факторами щодо не вчинення інкримінованих підозрюваному протиправних дій.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, адже слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 19 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4