КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/7445/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2456/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, уродженця м. Краснодон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрювається у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000443 від 17.05.2024,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, визначено тривалістю 60 (шістдесят днів), тобто до 25.04.2025 року, включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у повному обсязі.

У випадку, якщо апеляційний суд дійде висновків про часткове задоволення даної апеляційної скарги, апелянт просить обрати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в конкретно визначений період доби (з 22:00 до 06:00) за адресою: АДРЕСА_3 або визначити йому заставу у розмірі 242 240 грн.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Під час розгляду клопотання допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час розгляду клопотання, прокурором не було надано жодних доказів чи аргументів на підтвердження наявності відповідних ризиків, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що є наявна обгрунтована підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вся позиція обвинувачення базується виключно на припущеннях. Існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказував прокурор. А також, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та не містить всіх необхідних елементів складу злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 .

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 183 КПК України, не визначивши розмір застави, про який просила сторона захисту.

Крім того апелянт зазначає, що в порядку ст. 178 КПК України слідчий суддя абсолютно протиправно не взяв до уваги, що ОСОБА_7 має міцні та сталі соціальні зв`язки; за місцем роботи характеризується позитивно, має професійні та ділові якості; веде здоровий спосіб життя, не вживає алкогольних та наркотичних засобів; не є судимою особою та не притягувався до кримінальної відповідальності; має на утриманні двох малолітніх дітей. Щодо нього ТОВ «Новатек-Електро» було подано заяву про можливість внесення за нього застави, яка залишилася без уваги та задоволення.

Також апелянт звертає увагу на те, що ухвала прийнята незаконним складом суду, а саме - слідчим суддею ОСОБА_1 , який мав всі підстави для відводу, і такий відвід було заявлено стороною захисту з підстав, того, слідчий суддя ОСОБА_11 , раніше вже розглядав та задовольняв клопотання про застосування даній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (отже, наявна повторна участь даного слідчого судді в тому ж кримінальному провадженні з розгляду аналогічного клопотання). Вказане є неможливим і свідчить про конкретні сумніви в неупередженості даного слідчого судді через вже наявність в нього сформованої правової позиції щодо розгляду таких клопотань щодо ОСОБА_7 .

Проте, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя ОСОБА_12 ) від 25.02.2025 у задоволенні вказаної заяви було протиправно і необґрунтовано відмовлено, чим допущено розгляд даної справи незаконним складом суду - слідчим суддею ОСОБА_1 , який раніше вже брав участь в розгляді аналогічного клопотання слідства в цьому ж кримінальному провадженні з приводу того ж підозрюваного. Через це оскаржувана ухвала підлягає обов`язковому скасуванню також на підставі п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 17.05.2024 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

28.11.2024 року, о 10 год. 46 хв., ОСОБА_7 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

28.11.2024 повідомлено ОСОБА_20 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1ст.111-2 КК України.

30.11.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком до 26.01.2025.

15.01.2025 постановою Першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 17.05.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025.

21.01.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 28.02.2025 в межах строку досудового розслідування.

13.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

19.02.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 28.07.2025 включно.

21.02.2025 старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог клопотання слідчий послався на обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- розсекреченим протоколом проведення оперативно-технічних пошукових заходів в системах та каналах електронних комунікацій від 10.06.2024;

- протоколом огляду загальнодоступної мережі інтернет від 23.05.2024;

- протоколом огляду інформації, яка міститься на флеш-носії від 27.11.2024, а саме даних, які містяться в міжнародній базі глобального імпорту/експорту «ImportGenius» щодо поставки продукції українського виробництва на територію рф;

- протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 від 18.11.2024 та додатками до нього, а саме документи, які підтверджують поставку електротехнічної продукції на територію рф;

- розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_21 від 15.10.2024 відповідно до якого отримано докази щодо організації та поставки службовими особами ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс» електротехнічної продукції на територію рф через транзитні іноземні компанії;

- розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_22 від 23.10.2024 відповідно до якого отримано докази організації та поставки службовими особами ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс» електротехнічної продукції на територію рф через транзитні іноземні компанії;

- розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_16 від 15.10.2024 відповідно до якого отримано докази організації та поставки службовими особами ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс» електротехнічної продукції на територію рф через транзитні іноземні компанії;

- розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_23 від 15.10.2024 відповідно до якого отримано докази організації та поставки службовими особами ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс» електротехнічної продукції на територію рф через транзитні іноземні компанії;

- розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_14 від 14.10.2024 відповідно до якого отримано докази організації та поставки службовими особами ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс» електротехнічної продукції на територію рф через транзитні іноземні компанії;

- протоколом огляду загальнодоступної мережі інтернет від 24.05.2024;

- протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_17 від 27.11.2024 відповідно до якого отримано фінансово-бухгалтерські документи щодо поставки продукції на територію рф;

- протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 від 27.11.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_7 від 27.12.2024 в якому наявні докази організації та поставки продукції на територію рф, а також докази легалізації (відмивання) коштів, отриманих від вказаної поставки;

- протоколом огляду робочого комп`ютера підозрюваного ОСОБА_7 від 30.12.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_13 від 15.01.2025 в якому виявлено докази співпраці з компаніями, розташованих на території рф, в тому числі ООО «Новатэк-Электро»;

- протоколом огляду ноутбука підозрюваного ОСОБА_19 від 20.12.2024 в якому містяться докази надання останнім послуг російській компанії ООО «Новатэк-Электро» щодо замовлення, організації та поставки продукції українського виробництва на територію російських компаній, в тому числі до підприємств державної власності рф;

- протоколом додаткового огляду ноутбука підозрюваного ОСОБА_19 за його участі від 06.01.2025;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_16 від 28.11.2024, яка показала, що власники та службові особи ТОВ «Новатек-Електро» та ТОВ «Елімпекс», протягом 2022-2024 років, здійснювали поставку електротехнічної продукції українського виробництва на територію рф через підконтрольні іноземні компанії;

- протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_16 від 09.12.2024, яка показала, що ТОВ «Новатек-Електро» є виробником електротехнічного приладу ППКСИ-1, який поставлявся до російських компаній протягом 2022-2024 років;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 28.11.2024, який показав, що віддалено надавав рекламні послуги російській компанії ООО «Новатэк-Электро» щодо купівлі/продажу продукції українського виробництва;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 06.12.2024, який показав, що ТОВ «Новатек-Електро» є виробником електротехнічного приладу ППКСИ-1, який поставлявся до російських компаній протягом 2022-2024 років;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 06.01.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий також зазначив, що наявні ризики визначенні ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

25.02.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю на 60 (шістдесят днів), тобто до 25.04.2025 року, включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тією обставиною, що йому у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінального правопорушення, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_7 , шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

Ризик знищення, спотворення будь-якої з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час не встановлено всі фактичні обставини, досудове розслідування триває, проводяться слідчі дії, направлені, в тому числі, на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину;

Крім того, слідчий суддя вважав, що також існує ризик, що ОСОБА_7 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи конкретні обставини справи, що вказують на наявність достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому за їх скоєння, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, репутацію підозрюваного та його майновий стан, та враховуючи що заявлені ризики які враховувалися при застосуванні міри запобіжного заходу не зникли, слідчий суддя вважав, що клопотання підлягає до задоволення.

З наведеного вбачається, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 255 КК України, є вірогідною, що дає підстави для продовження їй строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням сукупності встановлених обставин, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

При цьому, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя, в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, обгрунтовано не визначив ОСОБА_7 розмір застави, з урахуванням повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 255 КК України, а також, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у цьому випадку не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Доводи апелянта про те, що прокурором не було надано жодних доказів чи аргументів на підтвердження зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 має міцні та сталі соціальні зв`язки; за місцем роботи характеризується позитивно, має професійні та ділові якості; веде здоровий спосіб життя, не вживає алкогольних та наркотичних засобів; не є судимою особою та не притягувався до кримінальної відповідальності; має на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів приймає до уваги, проте не вважає безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не невілюють висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, репутацію та його майновий стан,однак слідчий суддя не знайшов підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в цьому випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчими суддями при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З урахуванням зазначеного всі інші обставини, на які посилався захисник під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України встановлюються під час судового розгляду по суті.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала, прийнята незаконним складом суду, оскільки заявлений стороною захисту віддід слідчому судді з підстав, того, слідчий суддя ОСОБА_1 , раніше вже розглядав та задовольняв клопотання про застосування даній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тобто, наявна повторна участь даного слідчого судді в тому ж кримінальному провадженні з розгляду аналогічного клопотання, не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, такі твердження були придметом розгляду заяви про відвід слідчого судді, за результатом розгляду якого ухвалою слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2025 відмовлено у задоволенні вказаної заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 . При цьому вказана ухвала не є предметом даного апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, як про це зазначає в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження апелянта, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3