Справа № 570/5686/24
номер провадження 1-кп/570/127/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000511 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрія Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має повну вищу освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимий відповідно до положень ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 21 липня 2024 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нова в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, в порушення вимог пункту 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту- Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки та перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя вулиць Нова та Госпітальна смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, не дав дорогу та допустив зіткнення з мотоциклом Viper V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вул. Госпітальна, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області (яка є головною дорогою), зі сторони вул. Бегми у напрямку вул. Незалежності, та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням та перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, рваної рани передньої поверхні ділянки правого колінного суглобу, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_5 пунктів 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, які передбачають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (10.1); на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху (16.11); перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху ним, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, не визнав. Пояснив суду, що він 21 липня 2024 року приблизно о 14 год. 20 хв., керуючи автомобілем Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нова в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя вулиць Нова та Госпітальна смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, не дав дорогу та допустив зіткнення з мотоциклом Viper V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вул. Госпітальна, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області (яка є головною дорогою), зі сторони вул. Бегми у напрямку вул. Незалежності. Переконував суд, що не бачив мотоцикліста, оскільки видимість із вказаного напрямку була обмеженою із-за рослинності, насадженої по краю дороги, а його поява була неочікуваною, оскільки в`їзд на вказану територію обмежено знаком «В`їзд заборонено», тому і виїзд звідти будь-якого транспортного засобу він вважав неможливим. Пояснив, що він іхав із мінімальною швидкістю, виїзжаючи з перехрестя, двічі зупинявся та дивився на наявність транспортних засобів, а з лівої сторони потерпілий на мотоциклі їхав з великою швидкістю, внаслідок чого він вдарився в його автомобіль, а після удару перелетів через нього. В своїх поясненнях він як на досудовому слідстві, так і в процесі судового розгляду підтвердив всі фактичні обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Однак, на думку обвинуваченого до зіткнення транспортних засобів призвела недбалість та порушення Правил дорожнього руху потерпілим-мотоциклістом, яким їхав під знак та рухався з великою швидкістю.

Потерілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 21 липня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., він керував мотоциклом VIPER V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився в технічно-справному стані. Він рухався по вул. Госпітальна в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області зі сторони вул. Незалежності у напрямку вул. Бегми вказаного населеного пункту. Наближаючись до перехрестя вул. Госпітальна та Нова, мотоцикл під його керуванням рухався зі швидкістю близько 50 км/год по центру проїзної частини. В момент коли він наближався до перехрестя, побачив автомобіль білого кольору, який без зупинки здійснює виїзд на вказане перехрестя та перетинає його справа наліво (відносно руху мотоцикла). Вказав, що він відразу застосував гальмування та дещо скерував мотоцикл в ліву сторону, для того, щоб запобігти зіткненню, однак зіткнення уникнути не вдалося і мотоцикл контактував з вказаним автомобілем в межах перехрестя. Зазначив суду, що ніякого знаку про заборону в`їзду чи виїзду на зазначеній проїзній частині не має. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до медичного закладу. Повідомив суду, що в автомобілі обвинуваченого на момент ДТП були пасажири, які відтягнули після аварії його мотоцикл на узбіччя. Обвинувачений просив його не звертатися до органів поліції та не повідомляти про ДТП, однак після того як він сказав обвинуваченому, що просить відшкодувати йому 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень матеріальної шкоди, то ОСОБА_5 відмовився і перестав визнавати себе винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Судом під час судового розгляду було досліджено ряд доказів та вивчено характеризуючі дані обвинуваченого, що в сукупності своїй є належними, допустимими доказами та такими, що не суперечать один одному.

Обставини вчинення кримінального проступку ОСОБА_5 та його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та постановою про визначення групи слідчих засвідчено факт наявності кримінального правопорушення та початок досудового розслідування щодо вказаної події (а.с.1-2);

- постановами про призначення прокурора та групи прокурорів визначено визначено прокурорів, які здійснюватимуть процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні (а.с. 4-5);

- реєстраціями заяв органів охорони здоров`я засвідчено виїзд медиків на місце ДТП та констатація факту події (а.с. 6-7);

- протоколом огляду місця події від 21.07.2024, схемою ДТП та фототаблицями (а.с. 8-16) зафіксовано слідову картину місця ДТП та положення транспортних засобів після зіткнення;

- заявами учасників дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 19-20) засвідчено їх добровільне волевиявлення про передачу транспортних засобів для проведення експертиз;

- постановою про визнання речових доказів (а.с. 21) мотоцикл Viper V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні;

- постановою про призначення судово-медичної експертиза та висновком експерта №722 (а.с. 31-34) зафіксовано отриманні потерпілим ОСОБА_4 тілесні ушкодження та ступінь їх тяжкості, а саме встановлено, що отримані внаслідок ДТП ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я;

- постановою про призначення судової токсикологічної експертизи та висновком експерта №1819 (а.с. 36, 38-39) встановлювалося перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння етиловий спирт в крові не виявлено;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 44) встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено;

- протоколом огляду технічного стану транспортного засобу Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , (а.с. 46-49) зафіксовано технічну справність автомобіля, яким керував обвинувачений;

- протоколом огляду технічного стану транспортного засобу мотоцикл Viper V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , (а.с. 50-53) зафіксовано технічну справність мотоцикла, яким керував потерпілий;

- постановою про призначення судової інженерно-транспортної експертизи призначено вказану експертизу для встановлення механізму контактування транспотних засобів між собою та стосовно елементів проїзної частини (а.с. 54-55);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-24/9402-ІТ від 22.10.2024 (а.с. 58-66), згідно з яким під час даної пригоди контактування Viper V250L (номерний знак НОМЕР_3 ) відбулося правою боковою частиною (права частина двигуна та правий амортизатор передньої вилки ) із лівою передньою кутовою частиною автомобіля Renault Master (номерний знак НОМЕР_1 ). Зіткнення автомобіля Renault Master (номерний знак НОМЕР_1 ) із мотоциклом Viper V250L (номерний знак НОМЕР_2 ) відбулося в межах перехрестя вул. Нова-Госпітальна смт. Клевань та на початку ділянки осипу грунту із слідом гальмування лівого переднього колеса автомобіля, що зафіксовані у протоколі огляду місця події;

- постановами про зміну місця зберігання речових доказів (а.с. 67-70) транспортні засоби передано на відповідальне зберігання обвинуваченому та потерпілому;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 та схемою ДТП (а.с. 71-74) зафіксовано механізм дорожньо-транспортної пригоди за свідченнями обвинуваченого;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 та схемою ДТП (а.с. 75-78) зафіксовано механізм дорожньо-транспортної пригоди за свідченнями потерпілого;

- постановою про залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи поставлено питання для з`ясування обставин та механізму ДТП (а.с. 79-80);

- постановою про уточнення та доповнення вихідних даних (а.с. 84-85) до постанови про залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи уточнено вихідні дані для з`ясування обставин та механізму ДТП (а.с. 79-80);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-24/12756-ІТ від 29.10.2024 (а.с. 87-95) встановлено, що у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Renault Master (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1 і 16.11 Правил дорожнього руху України. Також вказано, що у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій мотоцикла Viper V250L, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, в умовах заданої дорожньо-транспортної ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла Viper V250L, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 з вказаного слідчим моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості запобігти зіткнення із автомобілем Renault Master при своєчасному прийнятті мір до реагування. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія мотоцикла Viper V250L (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. У цій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Renault Master (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 і 16.11 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо- транспортної пригоди.

- протоколом допиту підозрюваного (а.с. 105-107), під час якого ОСОБА_5 визнав та пояснив всі фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

- матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого (а.с. 108-116), які вказують, що обвинувачений вважається не судимим відповідно до положень ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, активної участі у життя громади не приймає.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд враховуючи визнання фактичних обставин кримінального правопорушення самм обвинуваченим та на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом, зважаючи також на досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що викладено в обвинувальному акті.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи.

Як пом`якшуючу покарання обставину в обвинувальному акті зазначено щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінального правопорушення. Прокурор висловив думку про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого. Обставин, які б обтяжували покарання, у обвинувальному акті не зазначено та прокурором не заявлено для з`ясування.

Щодо наявності пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття суд зазначає наступне. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального провадження повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19. Матеріали справи таких даних не містять, тому суд вважає відсутньою зазначену в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, а також ставлення особи до вчиненого та до потерпілої сторони.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказують на те, що обвинувачений не характеризується негативно за місцем проживання, на даний час є не судимим відповідно до положень ст.89 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним кримінальним проступком, в результаті вчиненого ним діяння потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, добровільно завдана шкода потерпілому не була відшкодована.

Призначаючи покарання у виді обмеження волі суд враховує як пом`якшуючу покарання обставину у виді сприяння дізнанню та судовому слідству, а також відсутність обтяжуючої покарання обставини, та приходить до висновку про можливість призначення у виді обмеження волі, оскільки покарання у виді виправних робіт чи штрафу суд призначити не може, так як обвинувачений не працевлаштований.

Враховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення ним кримінального правопорушення повне визнання вини на досудовому слідстві та невизнання вини під час судового розгляду, небажання відшкодовувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду, суд приходить до висновку про неможливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Щодо клопотння захисника про застосування судом при призначенні покарання положень ст. 75 КК України суд вважає, що в такому випадку повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. В даному конкретному випадку клопотання захисника не підлягає задоволенню, оскільки суд, враховуючи дані, що характеризують посередньо особу обвинуваченого, та обставини, які пом`якшують покарання, вважає, що хоча кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив з необережності, однак внаслідок таких протиправних дій потерпілий отримав тілесні ушкодження. Відсутність негативних характеристик обвинуваченого жодним чином не зменшує суспільної небезпечності як його самого, так і правопорушення, вчиненого ним.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз - 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 60 копійок.

Речові докази по справі - автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл Viper V250L, реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити у власності їх законних володільців.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1