У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
Справа № 936/1389/24
Провадження № 1-кс/936/158/2024
11.12.2024 селище Воловець
До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий просить накласти арешт на майно: вантажний автомобіль марки «VOLVO» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , який вилучено та залишено на зберігання біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району; загальний напівпричіп тентований марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТзОВ «ІФУ ТРАНС» с. Калини, вул.Партизанська, 19 Тячівського району Закарпатської області, який вилучено та залишено на зберіганні біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району; навантажену лісопродукцію породи «Дуб» в кількості згідно товарно-транспортної накладної 17,3400 метрів кубічних, яка знаходиться на напівпричепі марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 та розташована на зберіганні біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району; свідоцтво про реєстрацію вантажного автомобіля марки «VOLVO» н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію загального напівпричіпа тентованого марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 та товарно-транспортну накладну серії ЮІБ №781895 від 05.12.2024, яку надав водій ОСОБА_7 .
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили таке задоволити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Встановлено, що 05.12.2024 в 18:30 годині на дорожній поліцейській станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району працівниками відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області зупинено вантажний автомобіль марки «VOLVO» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив круглі лісоматеріали породи дуб в кількості 17,3400 метрів кубічних по документах, які викликають сумнів в їх достовірності.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 05.12.2024 під час огляду з місця події вилучено вантажний автомобіль марки «VOLVO» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , який вилучено та залишено на зберігання біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району; загальний напівпричіп тентований марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТзОВ «ІФУ ТРАНС» с.Калини, який вилучено та залишено на зберіганні біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", що на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп" в с.Н.Ворота Мукачівського району; навантажену лісопродукцію породи «Дуб» в кількості згідно товарно-транспортної накладної 17,3400 метрів кубічних, яка знаходиться на напівпричепі марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 та розташована на зберіганні біля дорожньої поліцейської станції "Нижні Ворота", свідоцтво про реєстрацію вантажного автомобіля марки «VOLVO» н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію загального напівпричіпа тентованого марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» н.з. НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 та товарно-транспортну накладну серії ЮІБ №781895 від 05.12.2024, яку надав водій ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно із ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст.170 цього Кодексу.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства).
Проведеним оглядом вилучених лісоматеріалів встановлено відповідність таких наявним ТТН-ліс, що стверджується протоколом огляду від 10.12.2024 року.
Крім того, експертним заключенням №В-1048 від 10.12.2024 року Хустського відділення Закарпатської торгово-промислової палати підтверджено заявлену сортність колод деревини.
У судовому засіданні також були заслухані представники Берегуйфайлівського лісництва, котрі ствердили правильність проведеного завантаження лісоматеріалів.
Враховуючи вищевикладене вважаю, що підстав для задоволення клопотання про арешт майна немає, оскільки органом досудового розслідування не наведено належних доказів того, що лісоматеріали круглі (необроблена деревина) породи дуб, класу якості С, різних довжин та діаметрів, загальним об`ємом 17,3400 м3, були заготовлені Філією «Берегівське лісове господарство» в незаконний спосіб, без відповідних дозволів та документів, а операція з їх реалізації ТОВ «ЦУНАМІ» не проведена через електронний облік деревини у визначеному законом порядку.
Слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
При оцінці доводів клопотання, також слід зазначити, що у клопотанні не вказується на наявність даних у підтвердження ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення тимчасово вилученого майна.
Формальне посилання на ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168 та ч. 2 ст. 170 КПК України, без належного підтвердження мети та підстав для арешту майна, вважаю таким, що не призводить до висновку про його обґрунтованість та про необхідність його задоволення.
Слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
З урахуванням наведеного, вважаю, що у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 246 КК України, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт належного йому майна, і що слідчим та прокурором поза розумним сумнівом не доведено законності такого арешту, лише формально покликається на необхідність проведення ряду повторних експертиз та визнання вилученого майна в якості речових доказів, слідчий суддя робить висновки про те, що клопотання про накладення арешту на майно не підлягає до задоволення.
Згідно ч.4 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З наведених міркувань та керуючись ст. ст.117, 170-173, 309, 395 КПК України,-
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2024.
Слідчий суддя: ОСОБА_1