Справа № 175/1962/25
Провадження № 1-кп/175/202/25
17 лютого 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)
особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 (дистанційно)
законного представника особи, стосовно якої ставиться питання про про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 (дистанційно)
захисника особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_6 (дистанційно)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який на утримані неповнолітніх дітей не має, не одруженого, який не працює, маючого статус інваліда, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 60 діб, тобто до 17 лютого 2025 року включно.
Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що строк запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку закінчується 17 лютого 2025 року, але на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння може переховуватися від суду.
Особа, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. зазначив, що поводиться адекватно, самопочуття покращилось.
Законний представник погодився з ОСОБА_4 та заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечувала щодо продовження останньому строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано судом запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Застосування передбачених заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом (ч. 3 ст. 508 КПК України).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №22-к Дніпропетровської філії СЕ ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» комісією судово-психіатричних експертів встановлено, що ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними матеріалів кримінального провадження та медичної документації про виникнення у іспитованого приблизно з 2006 року психологічного стану афективно-маячної структури, що супроводжується ідеаторними і моторними порушеннями, галюцинаторними переживаннями, маячними ідеями, переслідування, отруєння та з поступовим наростанням негативних змін психіки, властивих шизофренічному процесу у вигляді ригідності, непереносимості будь-якої зовнішньої регламентації, нездатності до цілеспрямованої діяльності, проблем спілкування, припинення розвитку особистості зі втратою колишніх інтересів, жвавості, допитливості, падіння психічної продуктивності, значної втрати вольової активності та можливості контролювати свої дії, відірваністю від зовнішнього світу із втратою природніх життєвих зав`язків, різкого обмеження кола інтересів з відсутністю потреби спілкування з оточуючими людьми, вираженими афективними розладами (тривога, страх, напруженість, підозріливість, агресивність до оточуючих), порушенням сну, що стало приводом його неодноразових госпіталізацій до психіатричних стаціонарів, перебування на обліку психіатра та інвалідизації з психічного захворювання.
Зазначений висновок підтверджується також результатами даного психіатричного обстеження, що виявили у іспитованого характерні для шизофренічного процесу порушення мислення (різноплановість, непослідовність, резонерство, амбівалентність), емоційно-вольової сфери (холодність, неадекватність), наявних маячних ідей отруєння, відносин, у поєднанні з агресивною поведінкою та з грубими порушеннями критичних і адаптаційних здібностей.
Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.
За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
На думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.1 п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на психічний стан ОСОБА_4 , враховуючи те, що він страждає психічними захворюваннями, обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, пов`язаного з посяганням на життя, його поведінка носить суспільно-небезпечний характер , суд приходить до висновку, що наявні підстави для продовження строку застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з метою унеможливлення спричинення останнім шкоди як собі, так і іншим особам, що сприятиме запобіганню настання вказаних ризиків та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 331,369, 371-372, 376, 395, 508 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в умовах ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на 60 днів, а саме до 17 квітня 2025 року.
Строк дії ухвали до 17 квітня 2025 року включно.
Копію ухвали надіслати до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 17 лютого 2025 року.
Суддя ОСОБА_1