Справа № 535/363/25
Провадження № 1-кс/535/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року селище Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 прокурор Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025 до ЄРДР за №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 17.04.2025, суддя ОСОБА_3 визначений головуючим суддею у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025 до ЄРДР за №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (справа №535/363/25).

18.04.2025 суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід у кримінальному провадженні №0000076 від 03.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування наявності підстав для подання заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначив, що з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 працює за трудовим договором у ТОВ «АФ «МАЯК» на посаді тракториста. Дружина судді працює директором підприємства, а тому, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді у розгляді даної справи, суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід, у зв`язку з тим, що є об`єктивні обставини, які можуть викликати у стороннього спостерігача сумнів у неупередженості судді, що може зашкодити інтересам правосуддя при розгляді даного кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 18.04.2025 розгляд справи за заявою судді ОСОБА_3 про самовідвід передано судді ОСОБА_1 .

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід судді.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подала до суду клопотання про розгляд заяви судді про самовідвід без її участі; проти задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходить з наступного.

Відповідно до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58).

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглядуваної справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Дотримання цих факторів зумовить підвищення рівня поваги, довіри та впевненості громадськості в незалежності, безсторонності та ефективності судової гілки влади.

Саме на цих критеріях акцентується увага у Європейській Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, в Європейській Хартії про статус суддів 1998 року та багатьох інших міжнародних нормативних актах.

Тобто, неупередженість судді повинна бути головною рисою судді, у зв`язку із цим упередженість повинна бути на першому місці в контексті здійснення правосуддя та відповідальності.

Відповідно до ст. 10 Декларації кожна людина для визначення її прав і обов`язків та встановлення обґрунтованості пред`явленого їй кримінального обвинувачення має право на основі повної рівності на те, щоб її справу було розглянуто прилюдно і з дотриманням усіх вимог справедливості незалежним і безстороннім судом.

Право на справедливий судовий розгляд передбачено п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій проголошується, що кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним згідно із законом.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Такий же обов`язок на суддю покладено також ч.1 ст.80 КПК України.

Крім того, Консультативна рада Європейських суддів у п. 12 Висновку №1 (2001) наголошує «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому.

Судом враховуються й положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача.

З метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду даної заяви, дотримання прав учасників провадження, суд приходить до висновку, що заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у даному кримінальному провадженні слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) одного чи кількох суддів із складу суду або всього складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведених суддів із заміною останніх іншими суддями або іншим складом суддів.

Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025 до ЄРДР за №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, передати до канцелярії Котелевського районного суду Полтавської області для визначення судді в порядку ст. 35 КПК України для розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1