Справа № 303/7687/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 01 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 01(один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено цивільний позов за зменшеними позовними вимогами задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Мукачева, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 55616,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень. В решті вимог відмовити.

Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави вартість проведених експертиз: судової інженерно-транспортної №СЕ-19/107-21/6855-ІТ від 30.08.2021; судової інженерно-транспортної № СЕ-19/107-21/6856-ІТ від 30.08.2021; судової інженерно-транспортної №СЕ-19/107-21/6854-ІТ від 31.08.2021; судової інженерно-транспортної по обставинах дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/107-21/7044-ІТ від 08.09.2021 на загальну суму 4462,12 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві гривні дванадцять копійок).

Ухвалено скасувати арешти накладені, відповідно до ухвал Мукачівського міськрайонного суду (справа 303/6000/21; провадження 1-кс/303/1882/21: 1-кс/303/1883/21), на автомобіль марки Volkswagen, моделі Golf 4, Словацької Республіки, д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки Suzuki, Словацької Республіки, д.н.з. НОМЕР_2 .

Речові докази: автомобіль марки Volkswagen, моделі Golf 4, Словацької Республіки, д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки Suzuki, Словацької Республіки, д.н.з. НОМЕР_2 , які зберігаються на спеціальному майданчику ГУНП в Закарпатській області - повернуто власникам.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

29 липня 2021 року, біля 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Golf 4», Словацької Республіки, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Пряшівській, в м. Мукачево, здійснюючи маневр повороту ліворуч на перехресті з вулицею Івана Франка, не переконавшись в безпечності даного маневру, не урахувавши дорожню обстановку, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, допустив зіткнення з мотоциклом марки «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався назустріч руху автомобіля, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті даної ДТП потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді: закритого черезацетабулярного перелому кісток тазу ліворуч зі зміщенням та вивихом стегна; відкритого перелому зовнішньої кісточки ліворуч зі зміщенням; закритого перелому шостого ребра ліворуч.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність вироку суду та просить його змінити. Вважає, що вирок суду в частині призначення покарання та стягнення із обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди у вказаних вироку розмірах є необґрунтованим, оскільки ухвалений з неправильною оцінкою доказів, а тому підлягає зміні з пом?якшенням призначеного покарання, зменшенням сум, що підлягають стягненню. На переконання захисника, судом не взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що виявилось у фактичному викладенні обставин кримінального правопорушення, при яких склалася дорожньо-транспортна пригода, добровільній участі у слідчому експерименті, при якому обвинувачений підтвердив свої показання, що прискорило проведення судових експертиз та швидкого закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, і те, що обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, є інвалідом ІІІ-ої групи. Разом з тим, апелянт вважає, що місцевий суд при призначенні обвинуваченому відшкодування матеріальної шкоди не взяв до уваги обставини, викладені у відзиві на цивільний позов у справі. На переконання сторони захисту, матеріальна шкода у цивільному позові не підтверджена належними доказами, зокрема долучені до цивільного позву всі квитанції не містять цільового призначення для лікування саме потерпілого внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень, тобто не отримані на підставі виписаних лікарем рецептів, призначень щодо лікування, виписку з історії хвороби, історії лікування. Вважає, що долучені до матеріалів кримінального провадження чеки, не містять доказів витрат, пов?язаних саме з проходженням лікування, пов?язаного з отриманнями внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями. Вказує на те, що потерпілим отримана одноразова матеріальна допомога в розмірі 30000, тому призначену стягненню судом матеріальну шкоду в розмірі 55616, 00 грн, та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн, сторона захисту вважає необґрунтованою та недоведеною. Просить вирок змінити: пом?якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та зменшити суму матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу. Вказує на законність вироку суду, а доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту вважає безпідставними. Зазначає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, у тому числі із застосуванням ст. 75 КК України, судом першої інстанції правильно враховано визнання вини, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння у розкритті злочину та особу обвинуваченого. Вважає, що місцевий суд правильно прийняв рішення з урахуванням визнання позову ОСОБА_6 повністю в частині витрат, пов?язаних з лікуванням потерпілого у розмірі 55616, 00 грн. Що стосується позову в частині відшкодування матеріальних витрат на відновлення мотоциклу, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо відмови у позові в цій частині. Щодо задоволення цивільного позову у частині відшкодування моральної шкоди, рішення в цій частині, на переконання адвоката ОСОБА_9 також є обґрунтованим. Отже, представник потерпілого вважає, що суд взяв до уваги те, що моральна шкода потерпілому спричинена неправомірними діями обвинуваченого, моральні страждання пов?язані з перенесенням потерпілим фізичних страждань та порушенням нормального життєвого ритму, у зв?язку з чим, обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині у розмірі 100000, 00 грн. Просить апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

20.03.2025 у судовому засіданні апеляційного суду, адвокат ОСОБА_7 заявив усне клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. В задоволенні цивільного позову просив відмовити, оскільки його підзахисний відшкодовує шкоду. Вказане клопотання обвинувачений ОСОБА_6 підтримав. Щодо задоволення клопотання прокурор ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 не заперечували. Крім цього, потерпілий підтвердив, що ОСОБА_6 частково відшкодував йому шкоду у розмірі 30 000 грн. та зобов`язався виплачувати її і надалі.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали заявлене клопотання, думку потерпілого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З оскаржуваного вироку слідує, що ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 01 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 01(один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з цим, незалежно від висновків, наведених у вироку Мукачівського міськрайонного суду від 29.11.2022 року, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, колегія суддів, з огляду на клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, не знаходить достатніх правових підстав для продовження апеляційного розгляду, оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності є обов`язком, а не правом суду.

Крім цього, судом апеляційної інстанції враховується той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, незважаючи на те, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.

Зазначене узгоджується із позицією Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеному у постанові від 02.04.2024 (справа №760/6513/17,

провадження № 51-5496 км 21), де окрім іншого вказано, що суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів ст. 286 КПК України, зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, ухваливши рішення про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Статтею 417 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок і закриває кримінальне провадження.

Згідно з приписами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 49 КК України, передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Вказаними нормами ст. 49 КК України встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинено ОСОБА_6 29 липня 2021 року та перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від досудового розслідування або суду протягом вказаного вище періоду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

За вказаних вище обставин, з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2022 року не набрав законної сили, минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки останній надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, дане питання має бути розглянуто невідкладно.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог ст. ст. 284, 417 КПК України, закрити.

Водночас, колегія суддів констатує, що інститут звільнення від кримінальної відповідальності не звільняє обвинуваченого від відшкодування потерпілому завданої матеріальної та моральної шкоди, визначеної вироком суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 , про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі ст. 284, 417 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду.

Судді: