Справа № 128/4358/24
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 про приведення вироку Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_4 про приведення вироку Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

19.03.2025 прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022, у зв`язку з усуненням караності діяння. При цьому прокурор зазначив суду, що вирок Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023 приведенню у відповідність закону №3886-IX від 18.07.2024 не підлягає, оскільки вартість викраденого майна, перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність.

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися; попередньо на електронну адресу суду скерували заяви, в яких просили розгляд подання проводити у їх відсутності та задовільнити подання .

Вивчивши подання, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023 із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022 та призначено остаточне покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022 ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тривалістю 2 (два) роки.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Також, згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн..

Відповідно до змісту вироку Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення та сховище 10.03.2023 на суму 6768,75 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2684,00 грн. у 2023 році).

В свою чергу, відповідно до змісту вироку Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022 ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 20.12.2021 на суму 248,81 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270,00 грн. у 2021 році).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З врахуванням вищезазначеного вище на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тривалістю 2 (два) роки.

При цьому, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023 (10.03.2023 на суму 6768,75 грн.), перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність, а, відтак, зазначений вирок суду приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 не підлягає.

Таким чином, вирок Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023, відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, із виключенням з нього посилання на ст. 71 КК України, а ОСОБА_5 слід вважати таким, що засуджений за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023, за ч.4 ст.185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.5, 74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від призначеного покарання вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.01.2022 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.185 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, виключивши з нього посилання на ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, який засуджений за вироком Рівненського міського суду Рівненької області від 28.06.2023, за ч.4 ст.185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 24.03.2025 о 10.50 год.

Суддя: ОСОБА_6