УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000017 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку, з якого вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від10.06.2024, за ознаками кримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 382 КК України, за фактами невиконання ОСОБА_5 судових рішень Болградського районного суду Одеської області від 11.04.2024 та 18.07.2024 в справі № 497/346/24 щодо відібрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення його матері - ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 27.09.2017 потерпіла ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , в якому у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 сумісне проживання з ОСОБА_5 припинила у вересні 2021 року. Згідно домовленості між ними було узгоджено умови зустрічей та перебування дитини з батьком. Надалі, згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 11.03.2022 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було розірвано. 24.02.2022, порушуючи досягнутих домовленостей, ОСОБА_5 забрав дитину та переїхав до села Нові Трояни Болградського району Одеської області без відома та дозволу ОСОБА_7 . Подальші спроби ОСОБА_7 забрати свою дитину не дали позитивного результату, а ОСОБА_5 почав перешкоджати та не давати можливості ОСОБА_7 побачити дитину та повідомив, що вона вже більше дитину не побачить.

Далі, 11.04.2024 ухвалою Болградського районного суду по справі № 497/346/24 частково задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову про відібрання у ОСОБА_5 малолітньої дитини ОСОБА_6 та повернення його матері - ОСОБА_7 , якою встановлено графік та умови зустрічей та спілкування ОСОБА_7 з сином. Не дивлячись на те, що рішення підлягало негайному виконанню - ОСОБА_5 надалі став вживати заходів для його умисного невиконання.

В подальшому рішенням Болградського районного суду по справі № 497/346/24 від 18.07.2024 року вирішено - відібрати у ОСОБА_5 малолітню дитину ОСОБА_6 та повернути матері - ОСОБА_7 за адресою проживання матері. Рішення так само підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_7 зазначила, що станом на теперішній час рішення суду не виконано, а свою дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не бачить та більше того, його місцезнаходження невідоме. ОСОБА_5 на її телефонні дзвінки не відповідає, можливості бачитись або спілкуватись з сином не дає, умисно його від неї переховує та вживає інших заходів для невиконання рішення суду про повернення дитини матері.

Окрім того, отримані відомості вказують на те, що ОСОБА_5 обізнаний про наявність вищевказаних рішень та свій обов`язок їх виконання. Дана інформація зазначена в актах Болградського відділу державної виконавчої служби та у повідомленні голови органу опіки та піклування Городненської сільської ради Болградського району, але через перешкоди, які чинить ОСОБА_5 , станом на теперішній час, рішення про відібрання дитини та повернення її матері не виконано.

Від осіб, присутніх при спробах виконати судові рішення, відомо що ОСОБА_5 фіксував спілкування ОСОБА_6 з матір`ю, а також контакти з державним виконавцем Болградського відділу ДВС, співробітниками органу опіки та піклування Городненської сільської ради та Болградського РВ ГУНП в Одеській області за допомогою власних технічних пристроїв (мобільний телефон, планшет тощо). Окрім іншого вказані відеозаписи можуть зберігатись останнім на комп`ютерній техніці, жорстких дисках, інших носіях інформації.

Крім того, проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки 394658661 від 12.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

З огляду на вищевикладене, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді зі вказаним клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема серед іншого підтвердження факту переховування дитини у домоволодінні, відшукування та вилучення речей, предметів та документів, що зберегли на собі інформацію, яка в подальшому може бути визнана доказом у даному кримінальному провадженні, в тому числі: мобільних телефонів, планшетних пристроїв, комп`ютерної техніки, жорстких дисків, інші носіїв інформації, а також документів, що підтверджують обставини даного кримінального правопорушення, а також інших предметів та речей, що можуть мати значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий клопотання про надання дозволу на проведення обшуку підтримала у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши слідчого в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 13.08.2024; копією рішення судді Болградського районного суду Одеської області від 18.07.2024; копією рішення судді Болградського районного суду Одеської області від 11.04.2024; протоколом допиту потерпілої від 19.08.2024; протоколом допиту потерпілої від 11.09.2024; копією ухвали Болградського районного суду Одеської області від 25.09.2024; протоколом допиту свідка від 27.09.2024; протоколом допиту потерпілої від 01.10.2024; протоколом допиту свідка від 27.09.2024.

Як вбачається з клопотання про проведення обшуку, за фактичними обставинами означеного кримінального провадження, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 можуть зберігатися речі та документи, які зможуть підтвердити або спростувати причетність вищевказаної особи до скоєння кримінально-протиправних дій в рамках означеного кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за вказаною адресою можуть зберігатися речі і документи, які можуть містити інформацію щодо злочинної діяльності, пов`язаної із невиконанням судового рішення.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та його специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі та документи, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а також осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000017 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл слідчим, які входять до складу групи слідчих та прокурорам, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000017 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема серед іншого підтвердження факту переховування дитини у домоволодінні, відшукування та вилучення речей, предметів та документів, що зберегли на собі інформацію, яка в подальшому може бути визнана доказом у даному кримінальному провадженні, в тому числі: мобільних телефонів, планшетних пристроїв, комп`ютерної техніки, жорстких дисків.

Визначити строк дії ухвали тривалістю до 21.12.2024, включно.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1