Справа № 727/3254/25
Провадження № 1-кс/727/854/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000176 від 12.03.2025 року, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджинця с. Припруття, Новоселицького району, Чернівецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за місцем дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 .

В клопотанні посилається на те, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) від 14.02.2025 № 169-ОС солдата запасу ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону, тобто останній розпочав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії техніка групи інженерного облаштування державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б), перебуваючи у розташуванні ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку він обіймає до цього часу, маючи військове звання «солдата», тобто є військовослужбовцем Держав ної прикордонної служби України.

Так, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 11.03.2025 № 962-АГ «Про проведення підготовки», солдату ОСОБА_5 , необхідно було пройти підготовку у відповідності до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19 лютого 2024 № 30 «Про підготовку військовослужбовців в органах Державної прикордонної служби». Однак, солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, близько 09 год. 40 хв. 12.04.2025, перебуваючи на території місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, у присутності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , під відеозапис, шляхом пасивних дій відмовився виконати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 11.03.2025 № 962-АГ «Про проведення підготовки», доведений заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) полковником ОСОБА_9 , щодо його прибуття до відділу бойової та спеціальної підготовки штабу 12 березня 2025 року та подальшого вибуття до військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за адресою: АДРЕСА_3 , для участі у заняттях з підготовки військовослужбовців в органах Державної прикордонної служби, що в свою чергу відданий у встановленому Законом порядку, уповноваженими командирами (начальниками), в межах їх повноважень, не суперечили чинному законодавству, не носили в собі явно злочинного змісту, були сформульованими чітко і не допускали подвійного тлумачення, не були пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_5 , а відтак підлягали беззастережному та неухильному виконанню останнім у встановлений строк, тобто щодо його прибуття до відділу бойової та спеціальної підготовки штабу 12 березня 2025 року та подальшого вибуття до військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_3 для участі у заняттях з підготовки військовослужбовців в органах Державної прикордонної служби. Умисне невиконання солдатом ОСОБА_5 вище вказаного наказу потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

12.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.03.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що відмовився від виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 11.03.2025 № 962-АГ «Про проведення підготовки», оскільки вважає, що його було мобілізовано незаконно, адже при затриманні працівниками поліції та ТЦК під час проходження по вулиці, він надав рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.02.2023 року відповідно до якого його брат, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнаний недієздатним і над ним встановлено опіку. Також призначено його опікуном над недієздатним. Строк дії рішення суду до 15.02.2025 року. Крім того, вказав, що на даний час на розгляді у Новоселицькому районному суді Чернівецької області перебуває цивільна справа за його заявою про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Зазначив, що він є єдиним опікуном недієздатного брата. Незважаючи на дані обставини, його 13.02.2025 року насильно було затримано і доставлено до військової частини, хоча строк дії вказаного рішення суду станом на 13.02.2025 року не сплив. Його ніхто не ознайомлював з ніяким наказом, тобто він не усвідомлював, чи він є мобілізований, чи військовослужбовець, військовий квиток не видавався.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив у задоволенні відмовити.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 12.03.2025р. до ЄРДР внесено відомості №0000176 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.402 КК України.

12.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.03.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Також встановлено, що 13.02.2025 року ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції та ТЦК і доставлено до військової частини.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 14.02.2025 року солдата запасу ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, призначено та вважати таким, що приступив до виконання обов*язків відповідно до посади.

Крім того, встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15.02.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнано недієздатним і над ним встановлено опіку. Призначено ОСОБА_5 опікуном над недієздатним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Визначено строк дії рішення суду до 15.02.2025 року.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області 24.01.2025 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_5 про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області 19.02.2025 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної №309 від 10.03.2025 року ОСОБА_10 хворіє психічним захворюванням і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 194 ч. 2 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні від 30.06.2008 року по справі «Гефтен проти Німеччини (скарга №22978/05) Європейський суд з прав людини вперше застосував вироблену Верховним Судом США доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Вважаю, що прокурором у клопотанні, доданих документах та в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України. Зокрема підозра підтверджується: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_8 ; актом фіксації відмови від 12.03.2025; довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.02.2025; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 21.11.2024 за № 1142-ОС; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 14.02.2025 за № 169-ОС; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_8 від 11.03.2025 за № 962-АГ; допитами свідків військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною.

Також вважаю, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на думку слідчого судді вони не підтверджуються жодними доказами та є припущеннями.

При цьому суд виходить з того, що підозрюваний ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, відповідно і міцні соціальні зв*язки, є єдиним опікуном над недієздатною особою, його молодий вік.

На думку слідчого судді тільки та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого не може слугувати підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням викладеного, вважаю, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Беручи до уваги вищенаведене, зокрема відсутність будь-яких ризиків, є недоведеними обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Виходячи з даної вимоги закону, суд вважає за необхідне зобов*язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000176 від 12.03.2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов*язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційногго суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали виготовлений 14.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали мені вручено: __________________________

14.03.2025 року (підпис)