Справа № 184/2164/24
Номер провадження 1-кп/184/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000251, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування 03.10.2024 року про обвинувачення:

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утримані сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою, АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2024 року приблизно о 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де в той же день та час, там же перебувала його дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раніше виниклих ревнощів у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. В цей же день та час ОСОБА_3 , знаходячись там же, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України « Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно черенком від лопати наніс один удар по лівому плечу ОСОБА_6 , після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно черенком від лопати наніс останній два удари в область грудної клітки з лівого боку та один удар по лівій нозі в область стегна ОСОБА_6 .. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, закритих переломів 8,9,10 ребер грудної клітини зліва, які згідно висновку експерта № 904 від 21.10.2024 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби) (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений підтримав клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла згідно свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, згідно до яких 28.09.2024 року у вечері він зі своєю дружиною ОСОБА_7 дома розпивали спиртні напої, потім сварилися та він наніс деревною палицею декілька ударів по тулубу своєї дружини. У скоєному щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

Суд, користуючись правом, наданим ч.3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 12 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено нетяжке кримінальне правопорушення, він раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст. 50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який відверто визнав свою провину у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, висловлює щирий жаль з приводу цього та засуджує свою поведінку, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч.2ст. 50 КК України), що дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,370,374КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1