Березівський районний суд Одеської області
28.01.2025
Справа № 508/444/18
Провадження № 1-кп/494/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду виділене кримінальне провадження № 0000060 від 02квітня 2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Скосарівка, Миколаївського (Березівського) району Одеської області, не одруженої, з середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої 25.06.2014 року вироком Миколаївського районного суду Одеської області за ч.2 ст. 125, ст. 166 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупність вироків остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березівського районного суду Одеської області перебуває виділене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

20.08.2024 року ОСОБА_4 подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В судовому засідання, обвинувачена ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, надала згоду на закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченої не заперечувала.

Від потерпілих подані заяви про розгляд кримінального провадженні без їх участі.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту по виділеному кримінальному провадженню №0000060 від 02 квітня 2018 року, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні 29.03.2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення, становила 400 грн. та кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КПК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила, 300 грн.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Станом на 29.03.2018 року та 01.04.2018 року, час вчинення кримінальних правопорушень, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2018 року складав 881 грн. (1762 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2018 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 881 х 2=1762 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло на суму 400 грн. та кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб на суму 300 грн., що станом на момент вчинення крадіжок складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1762 грн.).

Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Таким чином, суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки вартість викраденого майна становила 700 грн. 00 коп.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду, просила закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази повернуті за належність власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про закриття виділеного кримінального провадження №0000060 від 02 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України задовольнити.

Виділене кримінальне провадження №0000060 від 02 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази, а саме чавунну пічну плиту з кільцями вважати поверненими за належністю власнику ОСОБА_5 .

Направити матеріали справи до Березівського РВП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1