Справа № 298/656/24
Номер провадження 1-кп/298/30/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, із неповною середньою освітою, незаміжньою, маючої на утриманні 9 малолітніх дітей, раніше не судимої,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 23 січня 2020 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 71. з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, внесла до заяви № 56/02-1 1 від 23.01.2020 та заяви №379/02-11 від 08.04.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня місяця 2020 року по червень місяць 2020 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 4057, 20 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім цього, 28 серпня 2020 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, внесла до заяви № 714/02-11 від 28.08.2020 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого г; період із липня місяця 2020 року по грудень місяць 2020 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 3024, 26 гри., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Разом з цим, 25 січня 2021 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока маги, внесла до заяви № 514 від 23.07.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання, з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня місяця 2021 року по червень місяць 2021 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 6909, 91 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 31 січня 2022 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не мас права на отримання допомоги як одинока маги, внесла до заяви № 2200087/74 від 31.01.2022 «ІІро призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 4260, 18 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім того, 09 червня 2022 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, внесла до заяви № 2201962/331 від 09.06.2022 та заяви № 202149/387 від 14.07.2022 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із липня місяця 2022 року по грудень місяць 2022 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 4230, 88 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 24 січня 2023 року, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Ужгородської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, внесла до заяви № 2300109/69 від 24.01.2023 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня місяця 2023 року по червень місяць 2023 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 418, 32 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму

Разом з цим, 20 вересня 2023 року ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні УСЗН Великоберезнянської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , з метою незаконного збагачення, умисно, достовірно знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, внесла до заяви № 2300929/702 від 20.09.2023 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , яку подала до Управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із липня місяця 2023 року по грудень місяць 2023 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 929, 68 гри., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на загальну суму 23 827 грн., 43 копійок, чим спричинила державі, в особі управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації матеріальні збитки на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, зазначив що події зазначені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Просила суворо її не карати, завдану шкоду відшкодувала повністю, в майбутньому дотримуватиметься вимог Закону.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 просила призначити мінімальний строк покарання, врахувавши що її підзахисна має на утриманні дев`ятеро дітей, вину визнала, щиро розкаялась у вчиненому, завдану шкоду відшкодувала, активно сприяла розкриттю злочину.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 , своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачені, а також те, що вона та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву фактичним обставинам кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позиції. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, а також дослідженням доказів, що характеризують ОСОБА_5 . При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З виданих Великоберезнянськогї селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, щодо ОСОБА_5 характеристики від 09.02.2024 року № 58 вбачається, що обвинувачена за місцем проживання характеризується наступним чином: в громадському житті громади участі не приймає, скарг на її поведінку до селищної ради не надходило.

З виданої відділом поліції №2 Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області вимоги УІАЗ ГУНП в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається що така раніше не судима.

З виданої довідки КНП «Великоберезнянської лікарні» від 08.02.2024 року № 18/01-16, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психіатричному та наркологічному обліках станом на 08.02.2024 року не перебуває.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, а її дії кваліфікує за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та таке вчинене повторно.

Судом також встановлено, що в межах пред`явленого обвинувачення по ч.1 ст.190 КК України, закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачені ст. 49 КК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч.4 ст.286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачена розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження в частині обвинувачення ч.1 ст.190 КК України, з підстави, передбаченої ст.49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до ст.12 КК України діяння передбачене ч.1 ст.190 КК України віднесене до кримінальних проступків, передбачене за його вчинення максимальне покарання - обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі чинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років (момент вчинення 23 січня 2020), обвинувачена не заперечує проти закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає наявними підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності па підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження у відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст.66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України із підстав, передбачених ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000012 від 07 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити із підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за яке призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок протягом тридцяти днів з наступного дня після його проголошення сторонами, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1