Провадження №1-кп/243/106/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувалося в приміщення будівлі суду кримінальне провадження № 0002332 від 02.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, працевлаштованої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 знаходились на робочому місці в кабінеті відділу професійної освіти управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації, за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , підійшла до останньої та нанесла неменше двох ударів долонею правої руки по верхній частині голови, потім схопила обома руками за волосся та почала тягти, після чого схопила правою рукою за верхню частину правої руки та почала стискати, а потім нанесла не менше п`яти ударів кулаком правої руки в область грудної клітини та живота справа.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 , у відповідності до висновку судово - медичної експертизи, були нанесені наступні тілесні ушкодження: синці правого ліктьового суглобу, правого плеча, правого передпліччя, правої молочної залози, забій м`яких тканин волосистої частини голови, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину не визнала в повному обсязі, відмовилася давати показання, посилаючись на ст.. 63 Конституції України.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не визнала, її вина повністю підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків, а також сукупністю зібраних письмових доказів, досліджених та перевірених під час судового провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 02.11.2018 року, об 9-00 вона перебувала за своїм робочим столом в кабінеті відділу професійної освіти управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації, за адресою: АДРЕСА_3 . В кабінеті також перебували ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. В цей час ОСОБА_5 спровокувала конфлікт, в ході якого почала ображати її та погрожувати фізичною розправою, підійшла до неї, лівою рукою схопила за її праву руку, а долонею правої руки завдала не менш ніж 3 удари по верхній частині її голові та потилиці. Після цього ОСОБА_5 схопила її за волосся 2 руками та почала тягти. Потім двома руками схопила за праву руку та почала штовхати по стільцю, тим самим завдавала не менш 5 ударів кулаками рук в область груди та животу. Зупинити дії ОСОБА_5 вона самостійно не мала можливості, оскільки відчувала слабкість після перенесеної операції. ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) відсторонив ОСОБА_5 у сторону, але остання продовжувала погрожувати їй вбивством. Після цього потерпіла вийшла з кабінету, ледь не втративши свідомість, та її двічі знудило. У приймальній вона прийняла заспокійливе, хтось викликав поліцію та швидку допомогу, яка її забрала до лікарні, де її оглянули декілька лікарів, зробили знімки голови та грудної клітини, запропонували госпіталізацію, але вона відмовилася та поїхала додому. В той день до моменту конфлікту вона ніяких ліків не приймала. Також зазначила, що вона добровільно надала всю медичну документацію для проведення СМЕ.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 02.11.2018 року , об 09 годині ранку він перебував на своєму робочому місці в кабінеті відділу професійної освіти управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про щось напружено розмовляли. ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_6 та долонею правої руки завдала удар зверху по голові останньої, після чого схопила ОСОБА_6 за волосся та почала тягти, штовхати. ОСОБА_6 була вдавлена в стіл, оскільки її стілець на колесах заїхав у край стола та не рухався, а ОСОБА_5 продовжувала штовхати її правою рукою, одночасно тим самим завдаючи 2-3 удари кулаком в область грудної клітини потерпілої. В цей момент він відсторонив ОСОБА_5 , але та продовжувала висловлювати погрози на адресу потерпілої, доки ОСОБА_6 не вийшла з кабінету.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що в ранку 02.11.2018 року вона перебувала в кабінеті відділу професійної освіти управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації. В цей момент між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , висловлювалася нецензурною лайкою, а потім лівою рукою взяла праву руку ОСОБА_6 , а правою рукою почала завдавати той ударів. Через декілька секунд ОСОБА_5 схопила ОСОБА_6 двома руками та почала її голову «товкти» (штовхати, бити). Більш детально конфлікт свідок не пам`ятає через давність подій. ОСОБА_6 опір не чинила, втягнуло голову у плечі та хилялася на стільці. ОСОБА_7 відсторонив ОСОБА_5 ОСОБА_6 відчула себе зле, вийшла з кабінету, їй виклики швидку допомогу. Також вказала, що ОСОБА_5 щоденно вчиняла конфлікти в колективі.

Свідок ОСОБА_10 показала, що на початку листопада 2018 року вона прийшла на своє робоче місце у відділі професійної освіти управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації. В цей час в кабінеті також були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка чіплялася до останньої з приводу ключа від кабінету. В якийсь момент свідок почула шум та побачила, як ОСОБА_5 схопила ОСОБА_6 , яка сиділа за робочим столом, за волосся й за руку та почала її штовхати (бити) 3-4 рази. Це тривало близько 30 секунд. Після цього ОСОБА_7 відсторонив ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , хитаючись, вийшла з кабінету. ОСОБА_5 регулярно вчиняла конфлікти в колективі, чіплялася до ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 02.11.2018 року вона перебувала у робочому кабінеті, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 схопила лівою рукою ОСОБА_6 за руку, а правою рукою за волосся, почала смикати, завдала близько 2-х ударів рукою по голові. ОСОБА_6 в цей момент втягнула голову та сиділа на своєму робочому стільці. Все це тривало приблизно 1 хвилину. Після цього ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_5 у сторону. Також вказала, що ОСОБА_5 регулярно та необґрунтовано чіплялася до ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 02.11.2018 року в приміщенні управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації, близько 9-10 - 9-15 год. він побачив ОСОБА_6 зі слідами бійки, у якій тремтів голос, був збуджений стан. ОСОБА_6 завели до його кабінету, надали заспокійливе, викликали швидку допомогу, поліцію. В цей час він вийшов з кабінету. Також вказав, що приймав участь у службовому розслідуванні за фактом подій між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що вона є колегою потерпілої та обвинуваченої. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_5 побила ОСОБА_6 . Коли в той день свідок зайшла до приймальної, то побачила там ОСОБА_6 , яка перебувала у істериці, скаржилася на погане самопочуття. ОСОБА_6 відвели до туалету, де її знудило, у приймальній дали заспокійливе та викликали швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_5 регулярно провокувала всіх працівників на конфлікти.

Заперечення сторони захисту щодо упередженості та необ`єктивності свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 через їх участь у службовому розслідуванні, судом не приймаються до уваги, оскільки вказані свідки не буди очевидцями самого конфлікту, підстав для наклепу з їх боку у судовому засіданні не встановлено. Крім того, стороною захисту не надано належного обґрунтування, як саме участь у службовому розслідуванні може вплинути на об`єктивність свідків, показання яких не містять будь яких висновків, оціночних тверджень, суб`єктивних рішень. Суд зазначає, що показання вказаних свідків у повній мірі узгоджуються з показаннями інших свідків та змістом письмових доказів по справі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що зранку у п`ятницю восени 2018 року до її кабінету зайшла ОСОБА_14 та попрохала викликати швидку допомогу. Після цього свідок зайшла у приймальну та побачила там ОСОБА_6 у збудженому, істеричному стані. ОСОБА_6 виходила до туалету, оскільки її нудило. Також свідок охарактеризувала ОСОБА_5 як нестриману, конфліктну людину, а ОСОБА_6 , як інфантильну, спокійну.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що працює в управління фахової освіти національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації, але в іншому відділі ніж ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В листопаді 2018 року близько 9-10 - 9-15 він вийшов з робочого кабінету та біля туалету побачив ОСОБА_6 , яка перебувала у істериці, плакала та пояснила, що у неї відбувся конфлікт зі ОСОБА_5 . Також вказав, що ОСОБА_5 регулярно вчиняла конфлікти в колективі.

Свідок ОСОБА_19 показала, що працює у департаменті робочої статистики. О 09-00 -10-00 годині 02.11.2018 року за дорученням начальника вона супроводжувала ОСОБА_6 до лікарні на кареті швидкої допомоги, де та була оглянута травматологом, хірургом, рентгенологом, невропатологом, зробила знімки, оформила лікарняний лист. Після цього вона проводила ОСОБА_6 до автостанції, а сама повернулася на роботу. В лікарні ОСОБА_6 погано себе почувала, скаржилася на нудоту, болі у голові, плакала.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що в листопаді 2018 року зранку він перебував на робочому місці у департаменті освіти і науки Донецької обласної адміністрації, де почув шум з сусіднього кабінету та вийшов у коридор. В приймальній він побачив ОСОБА_6 з червоним обличчям, заплакану. Приїхала швидка допомога та ОСОБА_6 госпіталізували. Охарактеризував ОСОБА_5 як конфліктну людину.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала, що потерпіла є її мамою. 02.11.2018 року близько 16-00 вона зустріла мати на її прохання на автовокзалі, та була блідна, втрачала координацію, її нудило, відкривалася блювання. Мати розповіла про конфлікт, у неї на руках були синці. Більш ретельно на наявність інших ушкоджень вона мати не оглядала. Наступного дня стан матері погіршився та вони звернулися до лікарні. Також вказала, що 02.11.2018 року перед походом на роботу фізичний стан матері був задовільний.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що потерпіла є його матір`ю. 02.11.2018 року близько 16-17 години йому зателефонувала сестра та повідомила, що мати побили на роботі. Він в той же день відвідав маму, та погано себе відчувала, скаржилася на болі у голові та у грудній клітині, нудоту, на руках та плечі у неї були гематоми. Також мати сказала, що на роботі її побила ОСОБА_5 , яка раніше систематично до неї чіплялася.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що є колегою обвинуваченої та потерпілої, підтримує з ними робочі стосунки. У листопаді 2018 року, зранку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їх робочому місці стався конфлікт, в ході якого останні ображали одна одну. На прохання ОСОБА_7 ОСОБА_6 вийшла з кабінету. Самого конфлікту (бійки) свідок не бачила, але в коридорі управління в то день зустрічала працівників поліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_23 показав, що він був слідчим під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Кваліфікація дій ОСОБА_5 змінювалася з частини 1 на частину 2 ст. 125 КК України після отримання результатів СМЕ. Також показав, що всі медичні документи для проведення експертиз ОСОБА_6 надавала на його запит добровільно. Після проведення експертизи документи були повернуті ОСОБА_6 . Зазначив, що всі повторні слідчі дії він вчиняв з метою усунення протиріч.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що працює лікарем травматологом Обставини огляду ОСОБА_6 він не пам`ятає, але може зазначити, що діагноз ЗЧМТ він завжди під час первинного огляду ставить під питанням, а точний діагноз підтверджує невропатолог після рентгенівського знімку.

Експерт ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що первинний огляд ОСОБА_6 відбувся 08.11.2018 року, про що і вказано у висновку. Питання щодо давності завдання тілесних ушкоджень вирішувалося у висновку № 67. Висновок про наявність у потерпілої струсу головного мозку ґрунтувався на діагнозі, встановленому невропатологом. Питання щодо наявності у потерпілої онкологічного захворювання він не досліджував, оскільки про наявність такого захворювання йому не повідомляли. Якщо би у потерпілої були гематоми від кропильниць, він би це обов`язково помітив та відобразив у висновку.

Свідок ОСОБА_26 показала, що обвинувачена є її матір`ю. В ту п`ятницю мати прийшла додому у поганому настрої, сказала, що був конфлікт на роботі. Вночі мати спала погано, у неї відкрилося блювання, а зранку наступного дня паморочилась голова, через що вони викликали швидку допомогу. Під час огляду на тілі матері виявили сінці та садна. Після цього ОСОБА_5 госпіталізували, зняли побої, та вона 2 тижні лікувалася.

Свідок ОСОБА_27 показала, що працює прибиральницею у департаменті освіти і науки Донецької обласної адміністрації. Приблизно у 2018 році, зранку ОСОБА_5 попросила у неї ключ від службового кабінету. Через деякий час вона побачила ОСОБА_5 , яка йшла по коридору, опустила голову. В той же день вона бачила працівників поліції та дізналася, що стався конфлікт між дівчатами. В період з 9-00 до 10-00 вона прибирала у коридорі та туалеті, але ОСОБА_6 там не бачила.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_27 про відсутність ОСОБА_6 у туалеті з 09 до 10 години, оскільки вони повністю суперечать та спростовуються показаннями самої потерпілої та показаннями інших свідків, які погоджені між собою та іншими матеріалами по справі, та згідно яких після конфлікту ОСОБА_6 відводили до туалету, де у останньої відкривалося блювання.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що вона працювала у департаменті до жовтня 2018 року. Може позитивно охарактеризувати ОСОБА_5 . Вважає, що ОСОБА_6 зарекомендувала себе, як поганий працівник. Про конфлікт між останніми вона дізналася у телефонній розмові з ОСОБА_8 . Вважає, що відносно ОСОБА_5 був наклеп, оскільки остання не могла спровокувати конфлікт.

Показання потерпілої та свідків, фактично узгоджуються між собою, відповідають висновкам судово-медичних експертиз та іншим з письмовим доказам по справі, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0002332 від 02.11.2018 року про внесення відомостей за зверненням ОСОБА_6 стосовно отримання нею 02.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , тілесні ушкодження в ході конфлікту з громадянкою ОСОБА_5 т.1 а.с. 170

- відомостями з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор»: встановлено факт повідомлення ОСОБА_6 02.11.2018 року о 09 годині 20 хвилин на лінію «102» про отримані нею тілесні ушкодження внаслідок дій громадянки ОСОБА_5 , встановлено факт повідомлення 02.11.2018 року об 11 годині 38 хвилин представником органу охорони здоров`я - лікарем швидкої допомоги Сидоренко на лінію «102» про виявлені у громадянки ОСОБА_6 тілесні ушкодження; встановлено факт повідомлення 02.11.2018 року об 13 годині 52 хвилин представником органу охорони здоров`я - лікарем травматологічного відділення лікарні на лінію «102» про виявлені у громадянки ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Т.1 а.с. 172-174

- висновком експерта № 320, згідно якого, виявлені при судово-медичному дослідженні ОСОБА_6 забій м`яких тканин волосистої частини голови, струс головного мозку, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого лікування термін понад 6-ти , але не більше 21 дня. Синці правого ліктьового суглобу, правого плеча, правого передпліччя, правої молочної залози відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження утворилися від ударно стискуючих дій тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Т.1 а.с. 175-176

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року та фототаблицею до нього, в ході якого свідок ОСОБА_7 продемонстрував механізм та локацію нанесення ОСОБА_5 двох ударів по голові потерпілій ОСОБА_6 кулаком правої руки, а також механізм, як ОСОБА_5 схопила за волосся ОСОБА_6 та почала тягти. Т.1 а.с. 179-185

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року та фототаблицею до нього, в ході якого свідок ОСОБА_14 продемонструвала, як саме ОСОБА_5 схопила обома руками за волосся ОСОБА_6 та почала товкти. Т.1 а.с 186-192

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року та фототаблиці до нього, в ході якого свідок ОСОБА_10 продемонструвала механізм та локацію нанесення ОСОБА_5 одного удару кулаком лівої руки по голові потерпілої ОСОБА_6 т.1 а.с. 193-199

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року та фототаблиці до нього, в ході кого свідок ОСОБА_9 продемонструвала, як саме ОСОБА_5 обома руками схопила за волосся ОСОБА_6 та почала тягти, а також як ОСОБА_5 долонею правої руки нанесла два удари зверху по голові ОСОБА_6 т.1 а.с. 200-206

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року та фототаблиці до нього за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка на місці подій продемонструвала кількість та локалізацію завданих їй ОСОБА_5 трьох ударів долонею правої руки по верхній частині голови, а також відтворила механізм, як саме ОСОБА_5 схопила її двома руками на волосся і почала тягти, а також, як ОСОБА_29 схопила двома руками її за плечі та почала давити т.1 а.с. 207-213

Згідно висновку експерта № 67 від 22.02.2019 року, складеному на підставі описової частини висновку експерта № 320 освідчення ОСОБА_6 від 08.11.2018 року, встановлено, що утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при обставинах, на які вказують вона та свідки, є неможливими, оскільки кількість ударів на які вони вказують менша за кількість ударів необхідних для утворення виявлених тілесних ушкоджень, а також вони не вказують о травматичних впливах на місце, де у потерпілої виявлені тілесні ушкодження. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідчить про те, що для їх утворення необхідно не менше п`яти травматичних впливів. Характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились приблизно за 5-7 діб до огляду судово - медичним експертом.

Суд звертає увагу, що невідповідності, зазначені у вищевказаному висновку, були усунуті шляхом проведення додаткових слідчих дій (слідчого експерименту, експертних досліджень).

Так, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.03.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 довідки та фототаблиці до нього, встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 , за допомогою статиста та в присутності двох понятих, детально, в хронологічній послідовності та з подробицями продемонструвала за допомогою статиста, як саме ОСОБА_5 кулаком правої руки завдала їй три удари в область грудної клітини, після чого стримуючи її коліном правої ноги, завдала три удари в область живота з правого боку. Т.1 а.с. 216 -221

Згідно висновку експерта № 90 від 06.03.2019 року встановлено, що на підставі описової частини висновку експерта № 320 освідчення ОСОБА_6 від 08.11.2018 року - при обставинах, на які вказує ОСОБА_6 під час проведення за її участі слідчого експерименту від 13.02.2019 року, у неї могли утворитись забій м`яких тканин волосистої частини голови, струс головного мозку та синець правого плеча. При обставинах, на які вказує ОСОБА_6 під час проведення за її участі слідчого експерименту від 02.03.2019 року у неї могли утворитись синці правого передпліччя, правого ліктьового суглобу та правої молочної залози. При обставинах на які вказують свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а саме, при ударах по голові ОСОБА_6 , у потерпілої могли утворитися забій м`яких тканин волосистої частини голови та струс головного мозку. Т. 1 а.с. 222-227

Висновком експерта № 247 від 24.06.2019 року встановлено, що на підставі описової частини висновку експерта № 320, № 67, № 90 освідчення ОСОБА_6 можливо виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 при обставинах, на які вона та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , вказують під час одночасного допиту між собою. т.1 а.с. 228

Згідно висновків дисциплінарної справи відносно ОСОБА_5 за фактом подій від 02.11.2018 року, встановлено наявність в діях ОСОБА_5 проступку та підстав притягнення її до дисциплінарної відповідальності, згідно п. 12 ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про державну службу» у виді звільнення. Т.2. а.с. 19-70

- згідно постанови слідчого від 29.07.2019 року, якою визнано речовим доказом компакт диск з відеозаписом слідчого експерименту т.1 а.с. 247

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані письмові докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою.

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Таким чином, суд визнає неслушними заперечення захисту щодо наявність розбіжностей у показаннях свідків, наданих під час досудового розслідування та у судовому засіданні,

При цьому, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , наданих у судовому засіданні, суд відзначає наявність деяких розбіжностей щодо механізму та кількості ударів, завданих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Проте, з урахуванням всіх доказів по справі у їх сукупності, суд вважає вказані неточності такими, що не змінюють картини кримінального правопорушення в цілому; обумовлені суб`єктивними факторами та давністю подій, різним місцезнаходженням свідків в кабінеті в момент завдання ОСОБА_5 ударів та швидкістю їх нанесення, а тому жодним чином не можуть впливати на допустимість та достовірність показань в цілому.

Оцінюючи зміст висновків експерта № 247, № 320, № 67, № 90, враховуючи показання свідка ОСОБА_24 та експерта Комелєва, а також свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , які прямо вказали на факт завдання ОСОБА_30 численних ударів ОСОБА_6 в область голови, рук, грудної клітини, суд вважає повністю спростованими, заперечення сторони захисту щодо недоведеності наявності у потерпілої діагнозу ЗЧМТ, а також тверджень про те, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися через вживання медичних препаратів та були наслідком лікування онкологічного захворювання.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 29.07.2019 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 , довідки, фототаблиці та відеозапису до нього, підозрювана ОСОБА_5 розповіла учасникам процесуальної дії свою версію подій, які мали місце 02.11.2018 року, та за допомогою статиста продемонструвала, які дії вчинялись нею в ході конфлікту з ОСОБА_6 , а саме, як вона схилилась над ОСОБА_6 , щоб взяти ключі з її робочого столу та в цей момент випадково зачепилась своєю брошкою за волосся останньої, а ОСОБА_6 в свою чергу повернулась до неї та схопила двома руками за ноги. Коли ж ОСОБА_7 їх рознімав, то ОСОБА_6 штовхала її по ногах, від чого ОСОБА_5 відчула біль. Пояснила, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в ході конфлікту не завдавала, ударів не наносила, натомість, у неї самої внаслідок конфлікту пішла з вух кров, яку вона зупинила в туалеті. Т.1 а.с. 231-246

Проте, суд критично відноситься до безпосереднього змісту повідомлених в ході вказаного слідчого експерименту обвинуваченою обставин та сприймає їх як спосіб уникнути відповідальності, оскільки вони категорично суперечать, як письмовим доказам по справі, так і поясненням свідків і сукупності інших досліджених доказів, у тому числі й висновку експерта № 306 від 17.08.2019 року, згідно якого встановлено, що на підставі описової частини висновку експерта № 320 освідчення ОСОБА_6 від 08.11.2018 року, при обставинах, на які вказує ОСОБА_5 під час проведення з її участю слідчого експерименту, у ОСОБА_6 не могли утворитись тілесні ушкодження, тому, що вона не вказує на будь які травматичні впливи спричинені ОСОБА_6 . Характер та локалізація виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення внаслідок падіння з вертикального положення або спричинення їх власноруч. Т.1 а.с. 248

Доводи сторони захисту про те, що тілесні ушкодження завдавалися не ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_5 , про що, на думку захисту, свідчать виписки із медичної карти стаціонарної хворої ОСОБА_5 № 2946/1179 та № 3221/1726 та інші медичні документи, які були надані стороною захисту, зокрема довідка № 223 від 04.11.2018 року, т.2 а.с. 173-194, а також висновок експерта № 296 від 29.07.2019 року, суд не приймає до уваги, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки вони жодним чином не відносяться до предмету доказування по даній справі та не можуть свідчити про винуватість чи невинуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000337 від 16.02.2019 року, факт отримання ОСОБА_5 02.11.2018 року за адресою : АДРЕСА_3 , тілесних ушкоджень, був предметом дослідження в іншому кримінальному провадження, яке було закрито 10.03.2023 року на підставі ст. 284 КК України.

Позиція сторони захисту про порушення процедури повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч.2 ст. 125 КК України, у повній мірі спростовується оригіналом повідомлення про підозру від 15.07.2019 року, яке долучено до матеріалів справи та яка містить особистий підпис ОСОБА_5 про отримання її копії 17.07.2019 року

Крім того, зі змісту постанови слідчого від 15.07.2019 року про зміну правової кваліфікації, вбачається, що у кримінальному провадженні № 0002332 від 02.11.2018 року було змінено кваліфікацію з ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст. 125 КК України, про що були внесені відомості до ЄРДР, що підтверджується витягом з ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 125 КК України. Т.1 а.с. 229-230

Згідно письмових заяв ОСОБА_32 від 08.11.2018 року та від 07.12.2018 року ( т.1. а.с. 177,178) вбачається, що остання добровільно надала свої медичні документи для проведення судово-медичного дослідження та отримала їх після проведення цього дослідження. Вказані обставини також були підтверджені у судовому засіданні безпосередньо потерпілою та слідчим ОСОБА_31 .

За клопотанням сторони захисту судом було витребувано у потерпілої медичні документи та оглянуто в судовому засіданні, а саме, медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_6 (т.2 а.с. 173-179) з якої вбачається факт звернення ОСОБА_6 02.11.2018 року за медичною допомогою з приводу отриманої травми на роботі та огляд останньої лікарями травматологом, невропатологом та ін.

З урахуванням вищевикладених обставин та вимог ст. 93 КПК України, суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недопустимості висновків експертизи через відсутність в матеріалах справи медичних документів, на підставі яких вони проводилися.

Стаття 87 КПК України зазначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит;

Суд зазначає, що всі доводи, що викладені захистом, по своєї суті є незгодою з процесуальним документами та їх змістом. При цьому, за наявності деяких недоліків, суттєвих порушень, в порозумінні ч.2 ст. 87 КПК України, які потягли б за собою реальні факти істотного порушенням прав людини і основоположних свобод, судом не встановлено.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, показаннями свідків, потерпілої, експерта, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у здійсненні нею протиправних, навмисних дій, що виразилися у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я,, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію її дій за ч.2 ст.125 КК України.

Згідно досудової доповіді органу пробації - Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області від 11.11.2019 року Слов`янський МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення ОСОБА_5 є можливим без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (зокрема для окремих осіб). Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

При визначені міри покарання суд застосовує норми ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

01.07.2020 набрали чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року.

Згідно п.6 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» - у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винної, яка характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем роботи має також посередню службову характеристику із зазначенням фактів порушення етики державного службовця, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, має постійне місця проживання та міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

В постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 760/18016/15-к зазначено, що звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.

Враховуючи наведене, при сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання останньої є можливим без її ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Керуючись ч. 5 ст. 74 КК України, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та витрати, пов`язані із проведенням експертиз, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_5 , засуджену до пробаційного нагляду, наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності згідно ст. 49 КК України.

Речовий доказ по справі - компакт диск з відеозаписом слідчого експерименту, залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1