Справа № 367/206/24
Провадження по справі № 1-кп/367/571/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в місті Ірпінь кримінальне провадження № 0003505 від 21 листопада 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

встановив:

1. Суть обвинувачення.

09.08.2022 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї рідної сестри домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_5 . Постановою Ірпінського міського суду в Київській області від 17.08.2022 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП, накладено штраф у розмірі 170 гривень.

Крім цього, 05.09.2023 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме принижував, ображав та намагався побити. Постановою Ірпінського міського суду в Київській області від 17.10.2022 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП, накладено штраф у розмірі 170 гривень.

Також, 28.09.2023 о 17 год 00 хв. ОСОБА_4 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною 1 статті 1732 КУпАП, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_5 , а саме: наносив удари в область голови та обличчя, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрожував фізичною розправою, висловлював словесні образи на адресу потерпілої, що могло спричинити шкоду її фізичному або психологічному здоров`ю. Постановою Ірпінського міського суду в Київській області від 16.11.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1732 КУпАП, накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Крім цього, 17.11.2023 приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 дії психологічного насильства, у вигляді словесних образ, висловлювань грубою нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_5 та погрожував застосуванням фізичного насильства, що викликало у останньої побоювання за свою безпеку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок систематичного вчинення психологічного насильства у сім`ї з боку її брата ОСОБА_4 , відбувалося накопичення емоційних переживань у вигляді образливості, приниженої гідності. Все це призвело до певної проблематизації її життя, яке наповнилося стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страху за своє життя, постійної емоційної напруги. Тому діями ОСОБА_4 , які є психотравмувальними для ОСОБА_5 їй спричинено психологічні (моральні) страждання.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений статтею 126-1 КК України.

2. Позиція сторони обвинувачення, обвинуваченого та потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому статтею 126-1 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, зазначив, що під час активних військових дій на нього впав дах та придавила стіна, після чого в нього почалась епілепсія, і з незрозумілих для нього причин після вживання алкогольних напоїв він стає агресивним. Наразі в травні 2024 року він пройшов курс лікування від алкогольної залежності, більше не вживає алкогольні напої, вибачився перед потерпілою та не вчиняє домашнє насильство. Просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року обмеження волі, відповідно до статті 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,на підставі ст. 91-1 КК України направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників.

Допитана у судовому засіданні потерпіла також пояснила суду що з травня 2024 року обвинувачений, який є її братом, не вживає алкогольні напої, поводить себе добре, просила суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. До травня 2024 року дійсно вчиняв домашнє насильство як фізичного, так і психологічного характеру, до початку повномаштабної війни так себе не поводив.

3. Дослідження доказів та мотиви суду щодо прийнятого рішення.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого та потерпілої, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за статтею 1261 КК України, як вчинення домашнього насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, не одружений, перебуває на обліку у ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за категорією «Кривдник», про що свідчать: характеристика з місця проживання, інформація з КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради, вимога щодо судимості та його свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 1261 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілої відсутні вимоги до нього, то суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді обмеження волі, ближче до мінімального розміру.

Враховуючи щире каяття, відсутність вимог потерпілої до обвинуваченого, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, з урахуванням особи винного та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання з застосуванням статті 75 КК України з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Окрім цього, за правилами ч.2 ст. 76, ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд застосовує до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого покладає на останнього обов`язок пройти програму для кривдників строком 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов, судові витрат та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, 91-1, статтею 1261 КК України, статтями 100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (ОДНОГО) року обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 2 (ДВА) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Покласти на ОСОБА_4 на підставі частини 1 статті 911 КК України обов`язок проходження програми для кривдників, встановивши строк - 3 (ТРИ) місяці.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 911 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 3901 КК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов, судові витрат та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Направити не пізніше наступного дня копію вироку учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1