Справа № 202/4050/24
Провадження № 1-кс/202/5577/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС Відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який не одружений, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх, та не працездатних осіб, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

Підозрюваного ї у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Відділом розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000274 від 15.03.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2023 2024 років (більш точного часу вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування на даний час не встановлено), у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, виник злочинний умисел, направлений на збут та розповсюдження творів порнографічного характеру за участю малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вони реалізували за наступних обставин.

Готуючись до злочинної діяльності, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 у 2023 році (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені), зареєстрували у відкритому соціальному мессенжері «Instagram», назва сторінки «semenkulinicho» та в мессенжері «Телеграм» закритий канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », через які планували підшукувати осіб, які за грошові кошти мали намір отримати фото та відеоматеріали, які містять дитячу порнографію.

Так, ОСОБА_7 , в період 2023 2024 років (більш точного часу вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування на даний час не встановлено), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 ігноруючи встановлені правила поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, використовуючи месенджер «Телеграм», здійснювали збут фото та відео файлів, створених за участі малолітнього ОСОБА_9 , які містять дитячу порнографію.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/32944-НЗ від 14.08.2024 за результатами судової мистецтвознавчої експертизи, інформація зафіксована у файлах, вилучених у мобільному телефоні ОСОБА_7 відноситься до дитячої порнографії.

Кошти, отримані в результаті збуту зображень, відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, розподіляли між спільниками

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились в умисному розповсюдженні та збуті дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.4 ст.301-1 КК України.

На підставі викладеного ОСОБА_5 підозрюється в умисному розповсюдженні та збуті дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

ОСОБА_5 , 14.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не одружений, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх, та не працездатних осіб, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у повній мірі обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до п`ятнадцяти років.

На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1

ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачено п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до п`ятнадцяти років, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи не відворотність покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи той факт, що під час проведення обшуку за місцем мешкання останнього було вилучено технічні засоби (мобільний телефон), які у подальшому буде направлено для проведення відповідних експертиз, з метою отримання додаткових доказів вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній, володіючи інформацією щодо доступу до інтернет-аккаунтів, які знаходяться на технічних засобах, перебуваючи на свободі, може знищити інформацію яка має значення для кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, або свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків серед яких є близькі родичі, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , а також потерпілого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме створити штучні докази своєї невинуватості, враховуючи, що вчинення кримінального правопорушення здійснено за допомогою мережі інтернет, соціальних мереж для спілкування, перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість вільного доступу до цих мереж та створення штучних обставин начебто вчинення кримінального правопорушення іншими особами. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на даний час органом досудового розслідування встановлюються обставини причетності підозрюваних до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, наявність інших спільників, а тому перебування на волі підозрюваного може негативно вплинути на встановлення цих обставин.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходу, окрім як дохід отриманий ним від розповсюдження та збуту дитячої порнографії, останній, перебуваючи на свободі може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання прибутку, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється з тією ж метою.

Проаналізувавши інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, можливо дійти висновку, що вони не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тощо.

Під час визначення розміру застави слід врахувати, що кримінальне правопорушення вчинено з корисливим мотивом, пов`язане з отриманням значних сум грошових коштів, що свідчить про не можливість забезпечення підозрюваним обов`язків, які можуть бути на нього покладенні та свідчить про необхідність встановлення застави в розмірі, що перевищує визначений ч. 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджується належними доказами. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: Матеріалами наданими правоохоронними США наданих департаменту МПУ; Інформацією наданою центром спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетину державного кордону України; Аналізом абонентських з`єднань наданих операторами мобільного зв`язку; Інформацією наданою ТОВ «Барто» готельного комплексу «Бартоломео»; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; Протоколами пред`явлення осіб для впізнання; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Протоколом огляду сторінки соціальної мережі Інстанрам; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; Протоколом огляду інформації вилучених в АТ «ПриватБанк»; Протоколом огляду інформації вилученої в АТ «А-Банк»; Протоколами огляду готельних номерів готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; Протоколом огляду інформації наданою міжнародною платіжною системою «Маніграм»; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 ; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ; Протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ; Протоколами проведення обшуків, за місцем мешкання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 ; Висновком експерта судомо-мистецтвознавчої експертизи по відео записам вилучених з мобільного терміналу ОСОБА_16 , в ході проведення огляду згідно котрого файли надані на дослідження відносяться до дитячої порнографії, та іншими матеріалами.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України умисне розповсюдження та збут дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за яке передбачено на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, підтверджується тим, що під час проведення обшуку за місцем мешкання останнього було вилучено технічні засоби (мобільний телефон), які у подальшому буде направлено для проведення відповідних експертиз, з метою отримання додаткових доказів вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній, володіючи інформацією щодо доступу до інтернет-аккаунтів, які знаходяться на технічних засобах, перебуваючи на свободі, може знищити інформацію яка має значення для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків серед яких є його друзі/знайомі, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , а також потерпілого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме створити штучні докази своєї невинуватості, враховуючи, що вчинення кримінального правопорушення здійснено за допомогою мережі інтернет, соціальних мереж для спілкування, перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість вільного доступу до цих мереж та створення штучних обставин начебто вчинення кримінального правопорушення іншими особами. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення протягом тривалого проміжку часу.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 є особою молодого віку та має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - підозрюваний не працює;

6) репутацію підозрюваного - даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваного раніше не судимий;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, на думку слідчого судді, прокурором в судовому засіданні необґрунтована необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, враховуючи, особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, а також його роль у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що для запобігання встановленим ризикам, достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, буде гарантувати виконання підозрюваним на час досудового розслідування процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти встановленим ризикам, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із виключенням вільного переміщення та обмеженням у комунікації.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити за необгрунтованістю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці по 14.10.2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє строком два місяці по 14.08.2024 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати прибути за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1