1Справа № 335/4420/23 1-кп/335/327/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 18.07.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білозерка, Великобілозерського району Запорізької області, який є громадянином України, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-16.10.2013 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-14.10.2014 Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 26.10.2016 умовно-достроково з Кременчуцької виховної колонії Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, не відбутий строк 8 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 14.07.2022, у період часу з 08 години до 09 години, точний час у ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала на 6-7 тижні вагітності, про що ОСОБА_7 було достовірно відомо, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті останній, використовуючи плівкову стрічку з клейовим покриттям, затягнув її у петлю на шиї ОСОБА_8 та здавлював своїми руками до настання механічної асфіксії в останньої, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_8 на місці події.

Після чого, ОСОБА_7 , переконавшись, що ОСОБА_8 померла, з метою приховування слідів вчиненого злочину, перетягнув тіло небіжчика до зливної ями, що знаходиться на території вказаного домоволодіння, та засипав її сміттям.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, знав про розпочате щодо нього кримінальне провадження, протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, знаходиться на тимчасово окупованій території, і ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2023 прийнято рішення про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 у зв`язку із оголошенням його у розшук, то ухвалою колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2023 прийнято рішення про здійснення відносно обвинуваченого спеціального судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 323 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Виклик обвинуваченого у судові засідання, у ході судового розгляду кримінального провадження, здійснювався шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті «Судова влада України».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, складене повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на те, що всі судові повістки (оголошення) були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та розміщені на офіційному веб-сайті суду, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 на захист свого підзахисного ОСОБА_7 висловив у судових дебатах свою правову позицію та просив постановити виправдувальний вирок, враховуючи ті обставини, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано. Як зазначає захисник, слідчі дії у кримінальному провадженні проведені не у спосіб, передбачений КПК України, а докази, надані прокурором, є недопустимими.

Потерпіла ОСОБА_10 , яка проживає на тимчасово окупованій території Запорізької області, у судові засідання з розгляду кримінального провадження також не з`явилась, про день, час та місце їх проведення була повідомлена у порядку, встановленому ч. 8 ст. 135 КПК України. Від потерпілої надійшло до суду клопотання про проведення судового розгляду кримінального провадження за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд дослідив зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази у повному обсязі та встановив наступне.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала наступні покази.

У серпні 2022 року свідок виїхала з тимчасово окупованої території. Вона знайома із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

14 липня 2022 року, вона перебувала на дачі у с. Дніпровка, вранці, близько 9-10 год. вона поверталась з магазину, йшла по вул. 9 травня, біля будинку, де проживав ОСОБА_14 , почула розмову між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вона їх впізнала по голосам, між ними була сварка. Також, біля цього будинку стояв велосипед, на якому їздила матір ОСОБА_16.

14 липня 2022 року, в обід, батько ОСОБА_16 написав в групу у вайбері «Дніпровка» про те, що ОСОБА_16 не прийшла додому ночувати, на що вона відповіла, що бачила її та вона повернеться. За декілька годин батько ОСОБА_16 погрожував їй, а через 2 дні батько ОСОБА_16 повідомив, що знайшли труп ОСОБА_16 .

Через декілька днів вона їхала до подруги повз будинок, в якому проживав ОСОБА_15 , біля будинку було багато машин та людей, а також там була народна поліція. Їй сказали, що ОСОБА_15 вбив ОСОБА_16, яка була вагітна, тіло ОСОБА_16 він заховав за магазином. Про те, що ОСОБА_16 була вагітна їй відомо з пліток. Також, їй відомо, що з травня 2022 року ОСОБА_16 та ОСОБА_15 почали зустрічатись. ОСОБА_15 вона знає близько 7 років.

Допитаний у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_17 надав наступні покази.

Він проживав у с. Дніпровка, після окупація села виїхав до м. Запоріжжя.

Йому відомо, що ОСОБА_14 проживав у с. Дніпровка, працював там на балаганах (теплицях) та зустрічався із ОСОБА_13 , яка була від нього вагітна. Всередині липня 2022 року, у магазині в с. Дніпровка, мешканці йому повідомили, що ОСОБА_15 вбив ОСОБА_16, по чуткам через сварку, яка виникла у них через те, що вона просила кошти на аборт. ОСОБА_16 знайшли в ямі, закиданій гілками.

Через деякий час біля одного з будинків по вул. 9 травня він бачив машини народної міліції, з однієї машини вивели ОСОБА_7 , скоріш за все для проведення слідчих дій.

Явку свідка ОСОБА_18 у судове засідання прокурор не забезпечив та відмовився від його допиту безпосередньо у суді, про допит інших свідків у кримінальному провадженні клопотань не заявляв.

Згідно фотокопії заяви ОСОБА_10 , остання просила слідчого долучити до матеріалів кримінального провадження скриншоти переписки ОСОБА_8 з ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 159-168).

Відповідно до протоколу огляду від 19.07.2022, слідчим СВ ВП № 4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_19 проведено огляд скриншотів, які надані потерпілою ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 169-174).

Згідно протоколу огляду від 17.10.2022, слідчим оглянуто відеозапис від 17.10.2022, наданий потерпілою ОСОБА_10 через веб-додаток «Viber» з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , зі свідченнями потерпілої ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 6-7) та в подальшому вказаний відеофайл було скопійовано на диск для лазерних систем зчитування, формату DVD-R, що підтверджується протоколом огляду предмету від 17.10.2022, до якого долучено і вказаний диск з відеозаписом потерпілої ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 8-9).

На підставі заяви ОСОБА_20 слідчим долучено до матеріалів кримінального провадження відео (DVD-R диск) з відеозаписом проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , яку було доставлено 18.07.2022 до Василівського міжрайонного відділення СМЕ з території домоволодіння № 117 (т. 1 а.с. 176-177), який у подальшому було оглянуто, про що складено протокол огляду від 12.08.2022 (т. 1 а.с. 178-182).

Відповідно до висновку експерта № 165Е, смерть ОСОБА_8 настала в результаті удавлення петлею, що призвела до механічної асфіксії, що підтверджується наявністю на шиї одиночної незамкненої горизонтальної спереду назад, нерівномірно вдавленої странгуляційної борозни, крововиливів в м`яких тканинах шиї по ходу борозни; «загальноасфіктичними» ознаками: фіолетові трупні плями, повнокров`я, вогнища гострого здуття і субактелаза, альвеолярний набряк легень, повнокров`я головного мозку, рідкий стан крові. На момент смерті ОСОБА_8 знаходилася на 6-7 тижні вагітності (т. 1 а.с. 184-191).

Згідно фотокопії лікарського свідоцтва про смерть № 165Е (без підписів), ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті: механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї зашморгом (т. 1 а.с. 192-193).

На підставі заяви ОСОБА_21 слідчим долучено DVD-R диск з відеозаписом камер відеоспостереження, як зазначено в заяві, з території домоволодіння АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 194-195), який у подальшому було оглянуто слідчим про що складено протокол огляду від 20.07.2022 (т. 1 а.с. 196-199), а також фотокартки, з території даного домоволодіння (т. 1 а.с. 200-204).

Як убачається з фотокопії протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.08.2022, потерпіла ОСОБА_10 впізнала шльопанці, в яких 14.07.2022 о 08 годині її донька - ОСОБА_8 поїхала до свого хлопця - ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 30-35).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2023, свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_7 , якого бачив у липні 2022 року, поблизу домоволодіння по вул. 9 Травня, коли його виводили з автомобіля з позначкою «Z», білого кольору для дій із співробітниками «народної міліції» (т. 2 а.с. 21-24).

Дослідивши в ході розгляду кримінального провадження зібрані докази, які представлені стороною обвинувачення, проаналізувавши їх у сукупності, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновком судово-медичного експерта № 165Е, копією лікарського свідоцтва про смерть, а також відеозаписом проведення судово-медичної експертизи трупа підтверджується факт смерті ОСОБА_8 , причини її настання, внаслідок удавлення петлею, що призвела до механічної асфіксії, а також те, що померла на момент смерті перебувала у стані вагітності.

Відсутність на висновку судово-медичної експертизи печаток, на що посилався захисник у судових дебатах, на думку колегії суддів, не є достатньою підставою для визнання вказаного доказу недопустимим, враховуючи ті обставини, що вказаний висновок має підписи експертів, а зафіксовані у ньому відомості узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, лікарським свідоцтвом про смерть, а також відеозаписом проведення судово-медичної експертизи трупа.

Разом із тим, прокурором не доведено поза розумним сумнівом причетність ОСОБА_7 до вчинення насильницьких дій відносно померлої ОСОБА_8 , які знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із її смертю.

Показання допитаних судом свідків, а також протокол пред`явлення свідкові ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2023, колегія суддів вважає неналежними доказами, оскільки вказані докази не доводять вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. З отриманих в ході судового засідання показів свідків не встановлено обставини, які б достовірно підтверджували вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 будь-яких дій відносно ОСОБА_8 , спрямованих на заподіяння насилля відносно неї або даних, які б свідчили про можливість виникнення умислу на заподіяння їй смерті. Безпосередніми свідками події вони не були, і їм лише з чужих слів відомо, що ОСОБА_7 органами «народної міліції», яка діє на тимчасово окупованій території, підозрювався у вбивстві ОСОБА_8 .

Інші докази, які були досліджені судом за клопотанням прокурора, отримані органом досудового розслідування не у спосіб визначений КПК України, та не містять відомостей, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, або які мають значення для кримінального провадження.

Так, прокурором надано суду фотокопію заяви ОСОБА_10 , в якій остання просила слідчого долучити до матеріалів кримінального провадження скриншоти переписки ОСОБА_8 з ОСОБА_12 та фотокопії відповідних переписок, які були оглянуті слідчим, про що складено протокол огляду.

У судовому засіданні прокурор пояснив, що потерпіла перебуває на тимчасово окупованій території і переписку із слідчим вона вела через застосунок «Viber», відповідно заяву та скриншоти передавала слідчому в електронному вигляді, після чого їх було роздруковано та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вказані обставини свідчать про те, що слідчим особисто не оглядався мобільний телефон, в якому містилося листування, не встановлювалась його належність, а також не встановлювалась належність номерів мобільних телефонів, з яких це листування велося.

Наданий прокурором відеозапис свідчень потерпілої ОСОБА_10 не може братися судом до уваги, як допустимий доказ у кримінальному провадженні, враховуючи те, що вказані свідчення потерпілої отримані з порушенням порядку, передбаченого ст. 224, ч. 11 ст. 615 КПК України, а відтак не є показаннями в розумінні ст. 95 КПК України.

Із оглянутого судом відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано жінку, особа якої слідчим не встановлювалась, яка розповідає про певні події, читаючи при цьому заздалегідь підготовлений текст, що розташований перед нею.

Таким чином, судом встановлено, що ці свідчення вона надає не слідчому під відеофіксацію, як то допускається положеннями ч. 11 ст. 615 КПК України в умовах воєнного стану, а самостійно записує свою промову на відео, після цього цей відеофайл направляє слідчому через застосунок «Viber», що підтверджується протоколом огляду відеозапису від 17.10.2022.

Надані прокурором відеозапис з камер відеоспостереження домоволодіння та фотокартки з території домоволодіння, а також протоколи їх огляду, колегія суддів вважає неналежними доказами, оскільки з них неможливо встановити дату та час коли ці відео та фото були зроблені, та адресу домоволодіння. У протоколах огляду зазначено, що ці відео та фото стосуються території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , тобто місця події, та на вказаній території начебто зафіксовано ОСОБА_7 , велосипед та шльопанці ОСОБА_8 , проте, вказані обставини не підтверджується змістом оглянутого відеозапису та фотокартками, з них неможливо ідентифікувати адресу домоволодіння, особу, яка там перебуває, а також те, що сфотографовані велосипед та шльопанці знаходяться на місці події, та належать потерпілій. Слідчий огляд місця події не проводив, а лише оглянув надані свідком ОСОБА_21 відеозапис з камер відеоспостереження та фотокартки.

З огляду на зазначені обставини, протокол пред`явлення речей для впізнання від 11.08.2022, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала шльопанці своєї доньки ОСОБА_8 , колегія суддів також вважає неналежним доказом, оскільки неможливо встановити де саме ці шльопанці були віднайдені. Крім того, вказана слідча дія проведена з порушенням вимог ст. 229 КПК України, а протокол не відповідає вимогам ст. 231 КПК України.

При вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним положеннями частин 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині визнати обвинуваченого винним.

Отже, суд може ухвалити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Проаналізувавши надані прокурором докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності, колегія суддів дійшла до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема, його причетність до вбивства ОСОБА_8 .

При цьому, суд вважає достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони обвинувачення на надання доказів для підтвердження обставин, визначених ст. 91 КПК України. Будь-яких додаткових клопотань та заяв від прокурора, які б залишилися поза увагою суду, або в задоволенні яких судом було безпідставно відмовлено, в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить до висновку, що ОСОБА_7 слід виправдати за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки прокурором не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тих обставин, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цій справі не вживались ні на стадії досудового розслідуванні, ні на стадії судового розгляду.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Речові докази:

- фотокопії скриншотів переписки ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3