ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000029 від 10.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дорогинка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двох дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 09.01.2021 близько 23 години 40 хвилин, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по АДРЕСА_1 , побачив припаркований біля узбіччя автомобіль ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та вирішив ним незаконно заволодіти.Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 діючи умисно, не маючи дозволу власника, який в цей час тимчасово залишив салон автомобіля, підійшов до автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_5 , та шляхом вільного доступу, через незачинені дверцята водія, потрапив в салон автомобіля та сів за кермо, де за допомогою ключів, які ОСОБА_5 залишив в замку запалення, завів двигун, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом, та привівши його в рух поїхав, але через відсутність навиків водіння автомобілем не впорався з керуванням та, проїхавши шістдесят метрів, автомобіль зупинився.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 37173,65 грн., та позбавив його можливості розпоряджатися транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що він дійсно сів у незачинений автомобіль, що стояв на зупинці громадського транспорту із увімкненим двигуном, і вирішив заволодіти ним, сівши та привівши його в рух. Однак, через відсутність навички водіння, він не зміг продовжити рух автомобілем, який спинився через 60 м. У вчиненому щиро кається та шкодує про вчинене, завдану потерпілому шкоду відшкодував.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про проведення судових засідань за його відсутності із зазначенням відшкодування шкоди потерпілому.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, на утриманні має двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2, не є інвалідом, працює неофіційно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні та призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65, 68 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особистість обвинуваченогоОСОБА_4 , його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та після вчинення кримінального правопорушення, його вік, матеріальне становище, позицію потерпілого, який претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

Зважаючи на такі обставини та враховуючи, особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , повне визнання ним своєї вини, наявність пом`якшуючих обставин, його поведінку після вчинення злочину, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, суд вважає за можливе в даному випадку застосувати до обвинуваченого положення статей 75, 76 КК України та встановити йому іспитовий строк з покладенням певних обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази у справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 174, ч.3 ст.349, 369-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 10.09.2024.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?автомобіль ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1