Справа № 182/4045/24
Провадження № 1-кс/0182/763/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.07.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року за № 0000735 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, на утримані нікого не має, який не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02.2012 Нікопольським міскрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 12.02.2014 Синельниковським міським судом за ч.2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років. На підставі ст.71 КК України частково долучити невідбутий строк 6 міс. За вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03.02.2012 до відбуття покарання 7 років 6 міс. Позбавлення волі. 11.11.2020 року звільнився з Криворізької ВК Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання.

- 08.08.2023 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 1 рік;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

23 липня 2024 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року за № 0000735 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 05.06.2024 року близько о 11 годині 30 хвилин перебував біля приміщення магазину-кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на прилавку побачив мобільний телефон «Samsung Galaxy A10», який належить потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна ОСОБА_5 , в цей же день та час, знаходячись біля приміщенні магазину-кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до кіоску, з прилавку, та шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A10», SM- НОМЕР_1 , 2/32 Duos, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № CT-19/104-24/28508-ND від 16.07.2024 становить 1566 грн. 33 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: допитом потерпілого, допитами свідків, фото впізнанням зі свідками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків;

-вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч.2 ст.181 КПК України;

3) У ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має;

4) ОСОБА_5 законних джерел доходів не має;

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у вечірній час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Крім того, майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає останньому можливості внести кошти в якості застави.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий і звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував, проте повідомив, що наразі проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_3 та просив помістити під домашній арешт його за вказаною адресою.

Адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000735.

19 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: допитом потерпілого, допитами свідків, фото впізнанням зі свідками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; ризику незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику тиску на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки йому відоме прізвище свідка. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує. З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику слідчим у клопотанні зазначено, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочини у яких ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у якому підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Що стосується, поміщення під домашній арешт за адресою проживання бабусі підозрюваного за адресою: АДРЕСА_3 , то власниця цього житла до суду не з`явилась, свою думку стосовно поміщення підозрюваного під домашній арешт у своє помешкання не висловила та згоди на це не дала.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце фактичного мешкання у нічний час доби.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року за № 0000735 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20.00 години до 06.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування чи суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2024 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1