Провадження №11-кп/801/870/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 28.05.2021,

за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 та за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

-визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_8 під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня затримання, а саме з 21.05.2024.

Згідно вироку судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 27.05.2021 близько 23:00 год., знаходячись біля Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни, що по АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Побачивши, що останні зайшли до альтанки, яка розташована поряд із вищевказаним лікарняним закладом, щоб сховатись від дощу, ОСОБА_8 попрямував за ними. Знаходячись у вказаному місці, між ОСОБА_8 та потерпілими виникла розмова на різні теми.

В подальшому, перебуваючи в громадському місці, в приміщенні альтанки ОСОБА_8 почав голосно виражатися брутальними словами та проявляти інтерес інтимного характеру до ОСОБА_10 . Однак, почувши від останньої категоричну відмову, щодо спілкування на теми інтимного характеру у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , умисно, безпричинно з метою грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці та діє на очах сторонніх осіб, а саме ОСОБА_11 , використовуючи малозначний привід - вищевказану відмову у спілкуванні на інтимні теми, підійшов до ОСОБА_10 та наніс удар кулаком правої руки їй в обличчя, від чого остання впала на землю. В подальшому, коли ОСОБА_10 підвівшись від удару, сіла на підлогу альтанки, ОСОБА_8 продовжив свої хуліганські дії, які виразились у нанесенні тілесних ушкоджень останній та почав обома руками наносити численні удари по її голові та тулубу, що супроводжувались брутальною лайкою.

В цей час, ОСОБА_10 з метою припинення її побиття ОСОБА_8 , почала просити свою подругу ОСОБА_11 , яка знаходилась поруч, щоб остання допомогла їй звільнитись та вчинила відповідні дії, які змусили б ОСОБА_8 припинити хуліганські дії відносно неї.

ОСОБА_11 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_8 , підібрала на землі скляну пляшку та почала замахуватися нею в сторону останнього.

Однак, ОСОБА_8 не маючи на меті припиняти хуліганські дії відносно ОСОБА_10 та з метою подолання опору особі, яка намагалась припинити його дії, вихопив з рук ОСОБА_11 скляну пляшку, та умисно наніс нею один удар в область голови останньої, в наслідок чого вона втратила свідомість та впала на підлогу альтанки.

Після чого, ОСОБА_8 продовжив наносити обома руками численні удари по голові та тулубу ОСОБА_10 . В свою чергу, ОСОБА_10 почала кликати на допомогу раптових перехожих, які знаходились неподалік і згодом припинили хуліганські дії ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 596 від 19.07.2021 у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: синці - на волосистій частині голови в потиличній ділянці справа та по центру, в скроневій ділянці справа, в тім`яній ділянці справа, в тім`яній ділянці зліва, в лобній ділянці зліва, по зовнішній поверхні правої вушної раковини, в ділянці зовнішнього кута правого ока з переходом у виличну ділянку та на праву шоку, на заднє-внутрішній поверхні лівого плеча в нижній третині; садна - на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3-тьої п`ястної кісток, на передній поверхні колінних суглобів справа та зліва; а також - забій 2-го пальця лівої руки; забій та часткове пошкодження зв`язок лівого плечового суглобу, підшкірна гематома нижньої третини лівого плеча. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 27.05.2021, за степенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Характер, множинність та локалізація на різних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 виключають можливість утворення при падінні з положення стоячи на площину.

Згідно висновку експерта № 443 від 22.06.2021 у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження - синці на голові; синці та садна на обличчі; поверхневі різані рани в лобній ділянці справа; синці на правому плечі. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів) та гострого предмету (предметів), давністю утворення, можливо, в термін, вказаний в постанові про призначення експертизи - 27.05.2021. Характер множинність і локалізація на різних взаємно протилежних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 виключають можливість утворення їх внаслідок співударяння при падінні на площину з положення стоячи.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання з випробовуванням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Зокрема, ОСОБА_8 вважається таким, що в силу ст. 89 КК України, немає судимості. За місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. Він не перебуває на психіатричному чи наркологічному обліках. Тому захисник вважає, що суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_8 менш суворе покарання в межах санкції статті. Однак суд призначив майже максимальне покарання в межах санкції статті, що не відповідає особі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити. Доповнити резолютивну частину вироку суду вказівкою щодо зарахування ОСОБА_8 у строк призначеного покарання за вироком суду строк попереднього ув`язнення з дня затримання, а саме з 21.05.2024 по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили. В решті вирок залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зі змінами прокурор посилається на те, що оскільки судом прийнято рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та затримано останнього із зали суду, тому за вказаних обставин період часу з дня ухвалення вироку (затримання), а саме з 21.05.2024 по день набрання вироком законної сили вважається строком попереднього ув`язнення та підлягає зарахуванню відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали подану захисником апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з підстав викладених у ній.

Прокурори заперечували щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просили задовольнити апеляційну скаргу з поданими до неї змінами сторони обвинувачення. з підстав викладених у ній.

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, суд першої інстанції належним чином умотивував та обґрунтував дослідженими під час судового розгляду доказами, які було оцінено відповідно до вимог закону в їх сукупності і правильно визнано судом достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку. Вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині доведеності його винуватості та правильності кваліфікації його дій а ні захисником обвинуваченого, а ні прокурором в апеляційних скаргах не оспорюється, тому цій частині під час апеляційного розгляду не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо викладених ним підстав для зміни оскаржуваного вироку через невідповідність призначеного покарання ОСОБА_8 особі обвинуваченого через суворість, то апеляційний суд не може погодитись з такими доводами скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання, суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За змістом ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, призначене ОСОБА_8 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення зазначеним вище вимогам матеріального та процесуального закону відповідає, воно є пропорційним характеру скоєних дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, яке налажить відбувати йому реально, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зокрема урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин, визначених ст. 66, 67 КК України, а також врахував те, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 1867 від 14.07.2021 ОСОБА_8 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/3271 від 14.07.2021 ОСОБА_8 на диспансерному обліку у закладі не перебував та за медичною допомогою не звертався.

Також згідно вимог ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд взяв до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складеної Вінницьким міським відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 16.12.2021, з якої слідує, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на ОСОБА_8 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме те, що останній в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, ставлення його до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, думку двох потерпіли, які зазначили, що мають претензії до обвинуваченого ОСОБА_8 та обоє просили суд покарати його суворо, які такої ж думки вони дотримуються і під час апеляційного розгляду, а тому апеляційний суд переконаний, що суд першої інстанції дійшов цілком законного, тобто правильного та обґрунтованого висновку про те, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_8 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_8 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. У зв`язку з викладеним апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги зі змінами прокурора, які стосуються того, що суд першої інстанції при постановлені вироку щодо ОСОБА_8 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України) та відповідно істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Так, згідно вимог ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, початок строку відбування покарання, зарахування строку тримання під вартою.

Як вбачається з резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_8 , запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_8 під варту із зали суду. Також строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня затримання, а саме з 21.05.2024.

Таким чином, за вказаних обставин період часу з дня ухвалення вироку (затримання) обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме з 21.05.2024 по день набрання вироком законної сили вважається строком попереднього ув`язнення та підлягає зарахуванню відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, що судом першої інстанції не було вирішено.

За таких підстав апеляційна скарга прокурора з поданими до неї змінами підлягає задоволенню, а вироку щодо ОСОБА_8 зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України) та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміну судового рішення є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосування.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга прокурора з поданими до неї - задоволенню, а оскаржуваний вирок підлягає зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412,413, 418,419 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 296 КК України - змінити.

Зрахувати відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 у строк призначеного покарання за вироком суду день за день строк попереднього ув`язнення з дня його затримання, а саме з 21.05.2024 по день набрання даним вироком законної сили, тобто по 24.09.2024.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили, тобто з 24.09.2024.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засуджений який тримається під вартою у той же строк дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4