ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1897/24 Справа № 203/4772/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0001960, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 21 лютого 2017 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області за: ч. 1 ст. 395, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 10 лютого 2015 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу за: частинами 2, 3 ст. 185, частинами 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, 05 січня 2017 року звільнений з місця несвободи,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Від прокурора надійшли клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтовуючи заявлені клопотання прокурор посилається, на тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному окремо, кримінальних правопорушень, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

При цьому, ОСОБА_8 зареєстрований та проживає поза територією міста Дніпро - у Харківській області, а ОСОБА_7 у м. Кривий Ріг, обвинувачені, кожен окремо, не мають на піклуванні малолітніх дітей, не мають офіційного місця працевлаштування, не одружені, що, на перекоання прокурора, вказує на те що в останніх відсутні міцні соціальні зв?язки, а відтак є всі підстав важжати, що існує ризик переховувавння обвинувачених від суду.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому не маючи офіційного працевлаштування, обвинувачені, кожен окремо, неодноразово засуджені за скоєння корисливих злочинів, а відтак можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі, з метою матеріального збагачення та забезпечення своєї життєдіяльності.

З огляду на викладене, прокурор вказує, що враховуючи той факт, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а застосування до обвинувачених більш м?яких запобіжних заходів не забезпечить виконання останніми покладених на них процесуальних обов?язків існує необхідність у продовженні строку запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала клопотання та просила їх задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.

Вирішуючи питання обґрунтованості клопотань прокурора та необхідності продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному окремо, строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється за правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

У відповідності з вимогами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 1 статті 183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційною інстанцією кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на цей час не розглянуто, й вирок суду першої інстанції не набрав законної сили, у зв`язку зі скасуванням ухвали апеляційного суду постановою Верховного Суду, який, обвинуваченим, кожному окремо, обрав міру запобіжного заходу на строк 60 днів, та до закінчення дії попередньої ухвали об`єктивно не можливо здійснити апеляційний перегляд, на переконання колегії суддів, є необхідність розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожного окремо, колегія суддів, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину, який є тяжким, суворість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими, зокрема у виді позбавлення волі строком до 10 років, особу обвинувачених, кожного окремо, які зареєстровані поза межами міста Дніпра, а саме ОСОБА_8 у Харківській області, а ОСОБА_7 у м. Кривий Ріг, не мають на утриманні малолітніх дітей, не одружені, не мають офіційного місця працевлаштування, а відтак не мають міцних соціальних зв`язків.

Разом з цим, апеляційний суд приймає до уваги, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що обвинувачені, кожен окремо, не можуть не усвідомлювати імовірність повторного визнання їх винуватими за висунутим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме переховування від суду, на цей час не зменшився та продовжує існувати.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, на переконання суду, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є наявним та продовжує існувати з огляду на те, що обвинувачені, кожен окремо, раніше неодноразово судимі, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштовані та не мають постійного джерела заробітку, що вказує на його схильність обвинувачених до протиправної поведінки та можливість вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже, колегія суддів, враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційне провадження щодо обвинувачених не закінчено, вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, тому доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному окремо, є обгрунтованими, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

До того ж, матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що позбавлення волі людини не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ справі Мамедова проти Росії). Тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ справах справах - Ідалов проти Росії, Гарицький проти Польщі, Храїді проти Німеччини, Ілійков проти Болгарії).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

За вказаних обставин, а також враховуючи тривалість розгляду кримінального провадження та тривалість перебування обвинувачених, кожного окремо, під вартою, а саме більше трьох років, колегія суддів вважає за необхідне визначити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному окремо, заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на характер інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнає нападу, за попередньою змовою групою осіб, майнового стану обвинувачених, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава в 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти вищевказаним ризикам, хоча і є значною, однак не буде для них завідомо непомірною.

Керуючись ст. ст. 401, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_12 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 9084000 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яку обвинувачений або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави прокурору.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з - під варти, у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_8 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 9084000 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яку обвинувачений або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: ІНФОРМАЦІЯ_3 , поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави прокурору.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з - під варти, у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в окремому порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4