Справа № 203/5217/24
Провадження № 1-в/0203/243/2024
У Х В А Л А

29.11.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за поданням начальника відділу № 14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 розглянувши матеріали стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 14.07.2017 Селидівським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, який проживав за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Подання мотивоване, тим що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ.

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1600,0 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Згідно вироку Селидівського міського суду Донецької області за ч.2 ст. 190 КК України від 14.07.2017, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 , становить менше 1600,00 грн., а саме 1419.20 грн

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд подання за його відсутністю, просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив розглянути подання без його участі, не заперечував проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_4 , у судове засіданні не з`явився був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали подання щодо засудженого ОСОБА_4 , та з`ясувавши всі обставини, вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.07.2017 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, перебуває на обліку у відділі № 14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 1419.20 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Пунктом 3 цього Закону ст.51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 800 грн на 2017 рік, а два неподаткованих мінімумів (ч.2 ст. 51 КУпАП) становить 1600 грн.

Аналізуючи вищенаведене, кримінальна відповідальність за крадіжку, шахрайству, привласнення чи розтрату, настає при заданні шкоди на суму більше ніж 1600 грн включно.

Згідно з вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.07.2017 сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 становить менше 1600 грн., а саме 1419,20 грн. що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходиться до переконання про наявність законних підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України суд

у х в а л и в:

Подання відділу № 14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про приведення судового рішення у відповідність згідно з діючим законодавством та звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_4 , засудженого 14.07.2017 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, -задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 14.07.2017 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою без виклику якої ухвалу було проголошено, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1