Провадження № 1-кс/202/7916/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001429 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що 14.11.2024 о 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ) керуючи автомобілем «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Т-0401 у Синельниківському районі, втратив контроль над керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини праворуч та допустив наїзд на дерево.

Внаслідок ДТП: пасажир переднього сидіння ОСОБА_5 від отриманих травм загинув на місці події, водій ОСОБА_4 , та пасажири його автомобілю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження з якими госпіталізовані до Запорізької МКЛ №5.

14.11.2024 за вказаним фактом СУ ГУНП України в області розпочато досудове розслідування №0001429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

14.11.2024, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час чого встановлено, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, після цього його було вилучено, та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу, на майданчик тимчасового тримання на майданчик тимчасового тримання ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Необхідно також звернути увагу, що автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , виступає головним речовим доказом у кримінальному провадженні, і за його участю необхідно провести експертизу технічного стану транспортного засобу на предмет можливої його несправності, також планується призначення транспортно-трасологічної експертизи на предмет встановлення повного механізму зіткнення його з іншим ТЗ, для чого експертам буде необхідний необмежений доступ до автомобілю «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги, що Автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється основним речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, а також існує ризик, що при повернені речового доказу власнику, є можливість їх перетворення, псування, чи знищення, оскільки володілець, або особи у власності яких він буде перебувати, можуть провести його ремонтування, що знищать сліди, які мають істотне значення, для встановлення істини у справі, таким чином з метою забезпечення кримінального провадження, в зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в клопотанні вказав, що заявлені вимоги підтримує.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 14.11.2024.

Клопотання про арешт майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 15.11.2024, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001429 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 14.11.2024, 14.11.2024 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час чого встановлено, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, після цього його було вилучено.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , право власності на автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Постановою слідчого вилучений автомобіль «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що транспортний засіб «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом та має доказове значення у даному кримінальному провадженні і може бути використаний як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001429 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на автомобіль марки «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати на майданчику тимчасового тримання ВП №5

Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою:

вул. Дмитра Яворницького 134-А смт. Покровське Синельниківського району, Дніпропетровської області, відповідно до Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1