Справа № 452/363/23
УХВАЛА

16 вересня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.11.2012 року Мостиським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 05.05.2015 року на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2015 року, з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи строком 1 рік 9 місяців 11 днів,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:

На розгляді у Самбірському міськрайонному суді Львівської області перебуває кримінальне провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України.

На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 27 вересня 2024 року включно.

16.09.2024 року прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: оглядами місця події, показами потерпілого ОСОБА_7 , показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також іншими матеріалами кримінального провадження. Беручи до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такого, є раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, вчинив злочин із застосуванням насильства, існує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доцільність продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна, а отже, з метою уникнення такої відповідальності, існують ризики того, що він може переховуватись від суду. Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, вже переховувався від суду.

Крім цього, ОСОБА_6 неодружений, не працює, не має постійного доходу, заради заробітку готовий покинути місце свого проживання, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.

Також, ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишились незмінними та не зменшились.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, варто зазначити, що ОСОБА_6 неодноразово не прибував у судові засідання без поважних причин.

Самбірським міськрайонним судом Львівської області виносились ухвали про застосування приводу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: 10.12.2021 р., 11.02.2022 р., 14.11.2022 р., за наслідками яких обвинуваченого в судові засідання не було доставлено.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2023 року, постановлено оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , зупинити судове провадження щодо нього до його розшуку, виділивши відносно нього кримінальне провадження в окреме провадження та дано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги викладене слід зазначити, що обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання і про причини своєї неявки суд своєчасно не повідомляв; ухвали суду про його привід у судові засідання виконано не було у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 за місцем його проживання; відповідно до ухвали суду було оголошено розшук обвинуваченого. У добровільному порядку ОСОБА_6 до суду не прибув.

Отже, обвинувачений під час розгляду справи в суді перебував у розшуку, уникав судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи існуючий ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, шантажу, у тому числі із застосуванням насильства чи використання інтернет ресурсів, з метою зміни або відмови їх від показів.

Із урахуванням вищевказаних ризиків, які і надалі існують, внаслідок дій ОСОБА_6 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи викладене просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб із утриманням його у Львівській установі виконання покарань № 19.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання, в обгрунтування посилався на викладені в ньому обставини, яке просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що дане кримінальне правопорушення було вчинено у ще 2016 році. До сьогоднішнього дня, тобто до 30.07.2024 року будь-яких дій обвинуваченим щодо спілкування з потерпілим, що тиску на свідків, не було вчинено. ОСОБА_6 був оголошений у розшук 16.01.2023 року. У квітні 2022 року він пішов служити в 12 штурмову бригаду «Азов». Після цього він був переведений у військову частину НОМЕР_1 , у подальшому переведений у в/ч НОМЕР_2 . Потім переведений у м. Кременчук в/ч НОМЕР_3 , потім у в/ч НОМЕР_4 і до останнього, тобто за місяць до 30.07.2024 року він був у військовій частині на навчанні. Тобто ОСОБА_6 не ухилявся від суду, він служив Батьківщині, захищав її. Заперечив проти застосування запобіжного заходу, заявного прокурором, вважає, що слід було обрати м`якіший запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав викладене захисником ОСОБА_9 , додатково зазначив, що з моменту вчинення дій, інкримінованих у обвинувальному акті минуло 8 років. За цей час ОСОБА_6 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. Це свідчить, що ризики відсутні. Те, що він перебував у розшуку, це тому, що суд не знав де він є. ОСОБА_6 перебував на службі у ЗСУ. Просив змінити запобіжний захід на менш суворий у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд доходить висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою з таких підстав.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала. Документальних підтверджень, які б свідчили про доцільність обрання іншого запобіжного заходу, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так як ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, є підстави продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого підчас розгляду справи, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст.183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього вказаного запобіжного заходу, доказів протилежного суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 370-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 листопада 2024 року включно, із утриманням його у «Львівській установі виконання покарань № 19».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захисникам, потерпілому, прокурору та направити до державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в частині запобіжного заходу, протягом 5 (п`ять) днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 20.09.2024 року о 12 год. 15 хв.

Головуючий суддя

Судді