Справа № 202/1658/15-к
Провадження № 1-кп/202/66/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000794 від 20 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2014 року у темну пору доби, приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом «Mercedes-Benz Sprinter 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Миру у м. Дніпро, з боку вул. Генерала Захарченка у напрямку вул.Донецьке Шосе.

В ході руху водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян та, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись в умовах недостатньої видимості без ввімкненого ближнього (дальнього) світла фар, слідуючи в районі будинку АДРЕСА_1 правою передньою частиною автобуса на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину дороги зліва направо відносно руху автобуса, чим грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3б), 19.1 а) та 31.6 б) Правил дорожнього руху України які свідчать:

п.1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п.1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3 (б): «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.19.1(а): «У темну пору року доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла»;

п. 31.6 (б): «Забороняється подальший рух транспортних засобів у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів».

Порушення п.19.1(а) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, а саме наїздом на пішохода ОСОБА_6 , який в свою чергу порушив вимоги п.4.14(а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої неповнолітній пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів у м`які покриви голови та у скроневий м`яз праворуч, перелому основ кісток черепу, крововиливів під оболонки у речовину та шлуночки головного мозку, забиті рани на голові, у зовнішнього кута правого ока, на підборідді праворуч, садна на обличчі справа та зліва на лівому лікті, на сідниці праворуч, садна та синець на тильній поверхні правої кисті, потрійний перелом нижньої щелепи, крововиливи на задній поверхні легень, у прикореневій ділянці та діафрагмі, у біля ниркову клітковину праворуч. Зазначені ушкодження по своєму характеру прижиттєві, виникли у вищевказаний строк пригоди, в результаті наїзду легкового автомобілю фургонного типу та удару виступаючими частинами автомобілю у правий бік потерпілого. Механізм отримання травми наступний: наїзд та удар передньою правою частиною капота з утворенням ушкоджень на правій частині тіла та голові праворуч, послідуюче відкидання тіла на тверде дорожнє покриття та ковзання на ньому, з утворенням інших ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких.

Смерть ОСОБА_6 наступила від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами основи черепу з субарахноїдальними, внутрішньомозковими та внутрішньо шлунковими крововиливами та настала о 14 годині 40 хвилин 21 листопада 2014 року в КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча лікарня» за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений підтримав свого захисника. При цьому обвинувачений наполягав на необхідності звільнення його від кримінальної відповідальності та розуміє, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, він мав би завершити розгляд кримінального провадження по суті для ухвалення відповідного вироку.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження через закінчення строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акта кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , скоєно останнім 19 листопада 2014 року.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Санкція вищезазначеної статті, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Виходячи з фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, станом на день розгляду справи сплинув строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49 КК України. Підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності суд не вбачає, у зв`язку з чим, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, враховуючи, що ст.49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,285,286,288 КПК України, ст.49 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000794 від 20 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіянної злочином залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль «Мерседес Бенц 312Д», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» повернути власнику ОСОБА_8 ;

- лазерний носій інформації (комп`ютерний диск CD-R Axent,700Mb) на якому знаходиться файл під назвою «Мира 35 (район АТБ)», та лазерний носій інформації (комп`ютерний диск CD-R Axent,700Mb) на якому знаходиться файл під назвою "SUZET_DTP_126_MARSHRUT", які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- куртка синього кольору з білими та блакитними вставками, светр білого кольору з графічним малюнком на передній частині, джинсові штани світло-синього кольору із декоративними змійками на передній частині, спортивну шапку та кросівки чорного кольору які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1