Справа № 464/5096/24
пр.№ 1-кс/464/1151/24
УХВАЛА

27 серпня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіакр-Львів» про скасування арешту майна,

встановив:

т.в.о. директора ТОВ «Фіакр-Львів» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.07.2024 накладено арешт на транспортний засіб марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Фіакр-Львів», який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000623 від 18.07.2024. В межах даного кримінального провадження, експертами та слідчим відділом поліції проведено ряд експертиз, в ході яких оглянуто автобус марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 . Зважаючи на те, що усі необхідні слідчі дії з вказаним транспортним засобом проведено, вважає, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, а також, з урахуванням того, що підприємство, як власник майна, обмежене у праві користування таким, а автобус зберігається на арешт майданчику під відкритим небом, просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна.

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, щодо скасування арешту з транспортного засобу марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , не заперечує, оскільки з таким проведено необхідні для досудового розслідування судові експертизи, а відтак позбавляти власника права користування його майно є недоцільним.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000623 від 18.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження накладено арешт на автобус марки «БАЗ А079» (маршруту №41), р.н. НОМЕР_1 в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який належить ТОВ «Фіакр-Львів» (юридична адреса: м. Львів вул. Федьковича 34Б), який полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, відповідно до ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 23.07.2024.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Правовою підставою для накладення арешту на автобус марки «БАЗ А079», р.н. НОМЕР_1 , було збереження речових доказів, оскільки такий визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000623 від 18.07.2024.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що автобус марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , належить ТОВ «Фіакр-Львів», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Водночас, з матеріалів клопотання встановлено, що зі згаданим транспортним засобом проведено необхідні слідчі дії в межах кримінального провадження №0000623 від 18.07.2024, зокрема проведено судову автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/114-24/17060-ІТ від 21.08.2024, що підтверджується відповідним висновком.

Враховуючи наведене, те, що необхідні слідчі дії, в тому числі експертизи, з автомобілем марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Фіакр-Львів», проведено, а також беручи до уваги пояснення слідчого щодо недоцільності позбавляти власника права користування його майном, слідчий суддя приходить до висновку, в подальшому застосуванні арешту в частині користування таким майном потреба відпала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та те, що автобус марки «БАЗ А079.14», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, кінцеве рішення у такому ще не прийнято, з метою недопущення обставин, які призведуть до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення майна, а також те, що заявником не наведено жодних обставин з підтвердженням відповідними доказами щодо необхідності вчинення дій, пов`язаних з відчуженням чи іншим розпорядженням арештованим майном, або обраний слідчим суддею спосіб арешту призводить до зупинення або надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на його інтересах чи інтересах інших осіб, а тому не довів, що в подальшому застосуванні такого способу арешту відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя прийшов до переконання, що в решті вимог клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 107, 131, 170174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23.07.2024, на автобус марки «БАЗ А079» (маршруту №41), р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фіакр-Львів», скасувати в частині позбавлення права користування зазначеним майном.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати законного володільця Товариство з обмеженою відповідальністю «Фіакр-Львів» невідкладно повідомити орган досудового розслідування або прокурора у кримінальному провадженні про місце зберігання речового доказу.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фіакр-Львів» обов`язок зберігати речовий доказ у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фіакр-Львів», що за дії, передбачені ч. 1 ст. 388 КК України, зокрема розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, передбачена кримінальна відповідальність.

В решті ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23.07.2024 залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1