Провадження №: 1-кс/755/3743/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003926, від 24.11.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлізово Камчатської області рф, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

26 листопада 2024 року слідчий Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 23 листопада 2024 року приблизно о 22 годині 08 хвилин, під час дії в Україні воєнного стану, ОСОБА_4 знаходився в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де біля квартири № 19 помітив дитячий велосипед, який належить ОСОБА_7 , та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливим мотивом та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяв в руки вказаний дитячий велосипед, вартістю 10 000 грн. та виніс його в руках з будинку, чим таємно викрав указаний велосипед та розпорядився ним на власний розсуд.

24.11.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ч. 1 ст. 208 КК України.

25.11.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця події віл 24.11.2024 року, протоколом огляду відеозаписів від 24.11.2024 року, протоколом особистого обшуку затриманої особи від 24.11.2024 року та іншими матеріалами у сукупності.

Крім того, у клопотанні зазначено про ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала клопотання та зазначила про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та ризиків, зазначених слідчим, окрім того звернувся до суду зі скаргою щодо незаконного затримання підозрюваного та думку підозрюваного, який підтримав думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не одружений, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а тому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ухилення від слідства і суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в умовах воєнного стану.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом із тим, захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_4 , у якій просив визнати незаконним затримання та позбавлення свободи підозрюваного та звільнити його з під варти негайно в залі суду, посилаючись на те, що з моменту події кримінального правопорушення до моменту затримання підозрюваного минуло понад 16 годин, тобто не безпосередньо під час вчинення злочину, що порушує вимоги ст. 208 КПК України, окрім того підозрюваного затримали не безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення, а за іншою адресою. Враховуючи викладене, на думку захисника, затримання підозрюваного відбулось з порушенням положень ст. 208 КПК України без наявних на те підстав, а тому підозрюваного слід негайно звільнити з під варти в залі суду.

У той же час, вислухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали вказану скаргу, прокурора, яка заперечила щодо задоволення скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Між тим, як убачається з протоколу затримання від 24.11.2024 року, підозрюваний ОСОБА_4 затриманий 24.11.2024 року о 12 годині 20 хвилин на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у той же час, згідно клопотання, кримінальне правопорушення було вчинено 23.11.2024 року приблизно о 22 годині 08 хвилин, тобто підозрюваний був затриманий приблизно за 13 годин після вчинення кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи час затримання підозрюваного, суд вважає обґрунтованими доводи захисника щодо порушення вимог ст. 208 КПК України, оскільки підозрюваний не був затриманий безпосередньо на місці вчинення злочину або щойно після вчинення злочину.

У той же час, враховуючи те, що слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не знаходить підстав для негайного звільнення з під варти підозрюваного, тому вважає за можливе частково задовольнити скаргу захисника ОСОБА_6 та визнати затримання підозрюваного ОСОБА_4 незаконним.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу захисника ОСОБА_6 щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, строком на 60 днів, до 22 січня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 80 /восьмидесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 242 240 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: