УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 51/283/24

провадження № 51-4327 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

Заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, всупереч законодавчим положенням засуджений не наводить правового обґрунтування таких порушень під час розгляду у суді апеляційної інстанції з огляду на положення статей 370, 404, 405, 412, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, які є істотними і вплинули на законність рішення цього суду, не вказує, яких процесуальних порушень допустив цей суд, які доводи апеляційної скарги залишились поза увагою цього суду, обмежившись посиланням на те, що суд апеляційної інстанції провів судовий розгляд із суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Крім того, у касаційній скарзі засуджений вказує на грубе порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема, щодо правил оцінки доказів, однак скаржник залишив поза увагою, що розгляд кримінального провадження щодо нього здійснювався за правилами ст. 302 КПК.

Також засуджений, посилається на те, що місцевим судом невірно застосовано положення статей 70, 71 КК, оскільки що особу не може бути покарано двічі за одне і те саме правопорушення. Однак скаржник не обґрунтовує з посиланням на правові норми та матеріали кримінального провадження якої саме помилки допустив місцевий суд, застосовуючи положення статей 70, 71 КК, з урахуванням також правових висновків, викладених у постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к) та від 01 червня 2020 року (справа № 766/39/17).

При цьому, порушуючи питання про направлення кримінального провадження після скасування оскаржуваних судових рішень до суду першої інстанції, засуджений не наводить правового обґрунтування жодної з підстав, передбачених ст. 415 КПК.

За змістом ч. 3 ст. 427 КПК засуджений має зазначити чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3