Справа № 405/6226/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000298 від 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, про закриття на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив:

До Ленінського районного суду м.Кіровограда надійшло вищевказане клопотання прокурора, відповідно до якого прокурор Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000298 від 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.222 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, з моменту вчинення правопорушення минуло більше, ніж три роки.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, підтвердив, що в ході проведення досудового розслідування жодній особі не вручалось повідомлення про підозру.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали відновленого кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті. Закриття кримінального провадження з вказаних підстав здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На виконання вказаних вимог КПК України прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

В ході з`ясування підстав для закриття кримінального провадження судом були досліджені матеріали цього провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2020 до УСР в Кіровоградській області надійшла заява директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» ОСОБА_4 про те, що упродовж 2019-2020 років службові особи ФГ ОСОБА_5 , ПП «Вісмут», ТОВ «Агро Лідер Україна» з метою одержання кредитів надали завідомо неправду інформацію до АТ КБ «ПриваБанк» про відсутність кредиторської заборгованості перед ТОВ «ІТД-ЛС», та неправдиву інформацію кредитору ТОВ «ІТД-ЛС» про відсутність кредитних зобов`язань у банківських установах.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 29.11.2012 за №0000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України.

Санкція ч.1 статті 222 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Частина 4 ст.12 КК України визначає, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.222 КК України, віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тобто, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.222 КК України складає 3 роки.

Аналіз норми п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов невстановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У положенні вказаної норми законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, на що вказав Верховний Суд в своїй постанові від 23.02.2021 в справі №397/42/20 (провадження №51-5156км20).

Дослідивши матеріли кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, суд прийшов до наступного висновку, так з клопотання прокурора та заяви директора ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» ОСОБА_4 встановлено, що ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» на протязі 15 років періодично вступає в господарські відносини з ФГ ОСОБА_5 , з Приватним Підприємством « ОСОБА_6 » і з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Лідер Україна", які мають з 2019 року нестабільний фінансовий стан. Ці підприємства взяли значні суми кредитів у державній банківській установі - АТ КБ "Приватбанк", які банку ними не повертаються і не обслуговуються, чим державному банку нанесена шкода в особливо великому розмірі. За інформацією кредити в державному АТ КБ «Приватбанк» отримали і не повертають також і фізичні особи, причетні до вказаних підприємств, які є між собою родичами, а саме: ОСОБА_7 , його дружина ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і його дружина ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Таким чином, під час досудового розслідування заявник ОСОБА_4 прямо вказував на осіб, які можливо вчинила інкриміновані злочини.

У зв`язку з викладеним, суд робить висновок про те, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки стороні обвинувачення фактично відомі особи, які можливо вчинили кримінальні правопорушення за даною кваліфікацією, що позбавляє застосувати вимоги п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.284, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000298 від 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, про закриття на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Матеріали кримінального провадження за №000298 від 07.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, повернути прокурору Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13