Справа № 202/7618/22
Провадження № 1-кс/202/6049/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624 від 14.10.2022 року та встановлення строку для закінчення досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_4 звернулася зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні ГУНП в Дніпропетровськіи? області перебуває кримінальне провадження № 0000624 від 14.10.2022 за заявою ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи у період часу з 05.10.2022 по 10.10.2022 шахраи?ським шляхом заволоділи квартирою і?і? батька ОСОБА_7 ?овича, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здіи?снює Дніпропетровська обласна прокуратура.

Відповідно до положень ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК Украі?ни при розгляді клопотання про встановлення строку досудового розслідування прокурор зобов`язании? встановити складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здіи?снюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних діи?, необхідних для здіи?снення досудового розслідування, кваліфікаціі? кримінального правопорушення, наявності на момент початку досудового розслідування відомостеи? щодо конкретноі? особи, яка и?мовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, меж доказування, обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні, необхідності призначення експертиз, і?х складності, обсягу та специфіки процесуальних діи?, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення, необхідності отримання міжнародноі? допомоги в рамках кримінального провадження тощо, а також поведінку учасників кримінального провадження.; спосіб здіи?снення слідчим, прокурором і судом своі?х повноважень; обставини, що обумовлюють необхідність здіи?снення кримінального провадження (досудового розслідування) у більш короткии? строк, ніж тои?, що передбачении? КПК; обставини, що обумовлюють строк, необхіднии? і достатніи? для проведення процесуальних діи? для закінчення досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому при оцінці способу здіи?снення слідчим, прокурором і судом своі?х повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здіи?снення процесуальних діи?; наявність періодів бездіяльності, причини якоі? мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру; обґрунтованість відкладення та зупинення кримінального провадження; своєчасність призначення кримінального провадження до судового розгляду; встановлення випадків призначення судових засідань із великими інтервалами чи зволікання з переданням кримінального провадження з одного суду до іншого; проведення судових засідань у призначении? час; дотримання строків постановлення суддею мотивованоі? ухвали чи вироку і направлення копіи? процесуальних рішень учасникам судового провадження; повноту здіи?снення суддею контролю за виконанням працівниками суду своі?х службових обов`язків, у тому числі щодо повідомлення учасників кримінального провадження про час та місце судового засідання; повноту та своєчасність вжиття слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом заходів забезпечення кримінального провадження та інших заходів, спрямованих на недопущення недобросовісноі? поведінки учасників кримінального провадження; характер та ефективність діи?, спрямованих на прискорення кримінального провадження тощо (п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Украі?ни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11).

Адвокат звертає увагу, що на час подання скарги у кримінальному провадженні жодніи? особі не повідомлено про підозру. Кримінальне провадження здіи?снюється щодо двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК Украі?ни, має велику кількість доказів.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває маи?же два роки (1 рік і 8 місяців).

Викладене, на її думку, дозволяє діи?ти висновку про те, що такі ознаки кримінального провадження, як и?ого здіи?снення щодо однієі? особи, за двома фактами (двома кримінальними правопорушеннями), наявність письмових доказів виключають його оцінку як складного.

Сторона обвинувачення упродовж усього досудового розслідування, маючи у своєму розпорядженні необхідні ресурси для ефективного розслідування, використала і?х украи? неефективно.

Водночас ЄСПЛ зазначає, що у кримінальних справах «розумнии? строк», про якии? и?деться у п. 1 ст. 6 Конвенціі?, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіціи?но повідомлена, що проти неі? висунуто обвинувачення у справі, або з дня, коли було почате попереднє слідство. Закінчення цього «строку» у кримінальних провадженнях припадає на закінчення кримінального провадження в цілому, включаючи стадіі? апеляціи?ного та касаціи?ного оскарження.

У справі «Рінгеи?зен проти Австріі?» 1971 року ЄСПЛ визначив, що розумнии? строк слід обраховувати з моменту початку досудового розслідування.

Крім цього, ч. 6 ст. 28 КПК Украі?ни передбачає право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, інших осіб, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, у якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здіи?снення кримінального провадження (або окремих процесуальних діи?) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Прии?маючи до уваги тривалии? строк досудового розслідування - з 2022 року, а також те, що проведення слідчих діи? та прии?няття процесуальних рішень проводиться із затягуванням строків, очевидно, що слідчим/прокурором було порушено право ОСОБА_5 на повне, своєчасне в розумнии? строк проведення досудового розслідування.

Крім того, 01.07.2024 адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , направила прокурору Дніпропетровськоі? обласноі? прокуратури, якии? здіи?снює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000624 від 14.10.2022, клопотання про визнання в межах вказаного кримінального провадження потерпілою Черниш Катерину Миколаі?вну та надання і?и? відповідноі? пам`ятки про права та обов`язки потерпілоі?.

Проте 02.07.2024 прокурор Дніпропетровськоі? обласноі? прокуратури ОСОБА_9 , яка здіи?снює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, виносить постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000624 від 14.10.2022.

Адвокат вважає, що прокурором при прии?нятті рішення про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000624 знехтувано вимоги ст. 2 КПК Украі?ни щодо завдань кримінального провадження та було порушено вимоги ч.ч. 3, 5 ст. 110 КПК Украі?ни

Винесена прокурором постанова не містить обґрунтування мотивів прии?няття рішення про відмову у задоволенні клопотання, а також внесено недостовірні відомості.

Також адвокатом зазначається, що з 18.06.2024 на адресу прокурора у кримінальному провадженні № 0000624 було подано 5 клопотань: 01.07.2024 про визнання ОСОБА_5 потерпілою, 01.07.2024 про допит ОСОБА_5 в якості потерпілоі?, 01.07.2024 про проведення під час досудового розслідування усіх слідчих процесуальних діи? із застосуванням технічних засобів фіксування, 01.07.2024 про повідомлення переліку слідчих процесуальних діи?, які були проведені в рамках кримінального провадження та які плануються до проведення, 15.07.2024 про повідомлення обґрунтування та підстав визнання житлового будинку АДРЕСА_2 речовим доказом.

Адвокат зверталася до слідчого судді зі скаргами на бездіяльність прокурора, які було задоволено.

Адвокат вважає, що прокурор Дніпропетровськоі? обласноі? прокуратури ОСОБА_9 як процесуальнии? керівник у кримінальному провадженні № 0000624 разом зі слідчим збирають штучні докази винуватості ОСОБА_5 , створюючи при цьому штучне кримінальне провадження задля здіи?снення залякування та психологічного тиску ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, 26.07.2024 на адресу керівника Дніпропетровськоі? обласноі? прокуратури було направлено скаргу в порядку ст. 308 КПК Украі?ни на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000624 від 14.10.2022.

Відповідь на вказану скаргу за підписом заступника керівника Дніпропетровськоі? обласноі? прокуратури ОСОБА_10 було направлено адвокату лише 21.08.2024, при тому, що ухвала, якою слідчии? суддя зобов`язав прокурора розглянути скаргу адвоката ОСОБА_4 , була постановлена 12.08.2024, тобто з порушенням триденного строку, визначеного ч. 2 ст. 308 КПК Украі?ни.

В задоволенні скарги прокурором було відмовлено та зазначено, що під час досудового розслідування прокурором ОСОБА_9 розглянуто клопотання адвоката, яке подано в інтересах ОСОБА_5 , про визнання потерпілою, про допит в якості потерпілоі?, про проведення слідчих діи?, про повідомлення переліку слідчих процесуальних діи? у вказаному кримінальному провадженні, за результатами розгляду яких постановами прокурора від 02.07.2024, 08.07.2024 та 19.07.2024 відмовлено в задоволенні клопотань, про що повідомлено. Крім того, клопотання про повідомлення обґрунтування та підстав визнання житлового будинку АДРЕСА_2 речовим доказом задоволено.

Відмова прокурора в задоволенні скарги мотивована незгодою з прии?нятими рішеннями прокурора про відмову в задоволенні клопотань, а також тим, що доводи щодо порушення розумних строків у кримінальному провадженні не знаи?шли свого підтвердження, у зв?язку з чим прокурора вважав, що підстави для надання слідчому та прокурору вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних діи? або прии?няття процесуальних рішень у порядку ст. 308 КПК Украі?ни відсутні.

На думку адвоката, прокурором безпідставно відмовлено в задоволенні скарги, оскільки прокурором не було задоволено її клопотання, постанови про відмову у задоволенні клопотання були направленні з порушенням строку розгляду і лише через наявні ухвали слідчого судді, якими зобов`язано прокурора розглянути такі клопотання.

Заступником керівника обласноі? прокуратури не надано оцінку відповіді на клопотання про повідомлення обґрунтування та підстав визнання житлового будинку АДРЕСА_2 речовим доказом. Прокурор діи?сно задовольнила це клопотання, але як підставу винесення постанови про визнання цього нерухомого маи?на речовим доказом визнає саму постанову, що вказує на відсутність законних та обґрунтованих підстав для визнання житлового будинку речовим доказом взагалі.

Також не було враховано, що досудове розслідування здіи?снюється вже маи?же два роки, протягом яких жодній особі не повідомлено про підозру. В кримінальному провадженні довгии? час не проводяться жодні слідчі дії, що свідчить про те, що діі?/бездіяльність слідчого та прокурора не направлені на встановлення істини і суперечать вимогам ст. 2 КПК Украі?ни.

При цьому права ОСОБА_5 обмежуються накладеним арештом на належне і?и? нерухоме маи?но.

Отже, на думку адвоката, у цьому кримінальному провадженні порушено принцип розумності дотримання строків і існують об`єктивні підстави для встановлення розумного строку для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних діи?, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.

За цих підстав адвокат ОСОБА_4 просить задовольнити її скаргу в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000624.

Встановити старшому слідчоі? групи та процесуальному керівникові у кримінальному провадженні № 0000624 строк для проведення слідчих (розшукових), процесуальних діи?, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування та ухвалення відповідного процесуального рішення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Слідчий та прокурор у судове засіданні не з?явилися, про розгляд скарги були повідомлені.

При цьому прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 було повідомлено, що на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2024, яка отримана 19.08.2024, було повторно розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 від 26.07.2024 щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000624. За результатами розгляду скарги 20.08.2024 заступником прокурора області винесено постанову про відмову в задоволенні скарги, про що 21.08.2024 ініціатора повідомлено засобами електронного зв`язку.

Заслухавши представника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000624 від 14.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3, 4 статті 190 КК України, зокрема за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_3 та частиною житлового будинку АДРЕСА_2 .

Зазначене нерухоме майно було визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська на це майно, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 , накладений арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 на адресу Дніпропетровської обласної прокуратури була подана скарга відповідно до статті 308 КПК України на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000624 від 14.10.2022.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 20 серпня 2024 року в задоволенні цієї скарги відмовлено.

Зазначена постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування проведено значний обсяг слідчих (розшукових) дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Прокурором ОСОБА_9 розглянуті клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 . Доводи щодо порушення розумних строків у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження, підстави для надання слідчому та прокурору вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень у порядку статті 308 КПК України відсутні.

Не погодившись із цією постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури адвокат ОСОБА_4 звернулася в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою до слідчого судді, в якій фактично просить установити старшому слідчоі? групи та процесуальному керівникові у кримінальному провадженні № 0000624 строк для проведення слідчих (розшукових), процесуальних діи?, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування та ухвалення відповідного процесуального рішення.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя виходить із того, що підстави та порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Згідно з пунктом 9-1 частини 2 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено слідчому судді рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 308 КПК України, згідно з якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Частиною 2 статті 308 КПК України визначено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом (частина 3 статті 308 КПК України).

Отже, на досудовому провадженні може бути оскаржено слідчому судді рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

При цьому частиною 2 статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналіз наведеної норми у поєднанні з положеннями статті 308 КПК України свідчить, що у разі протиправності рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування таке рішення може бути скасовано слідчим суддею.

Слідчий суддя враховує, що в даному випадку скаргу на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування було розглянуто заступником керівника обласної прокуратури, про що винесена відповідна постанова.

Звернувшись зі скаргою на вказану постанову, представник ОСОБА_5 вимог про скасування цієї постанови не заявляє, натомість цього просить установити слідчому та прокурору строк для проведення слідчих (розшукових), процесуальних діи?, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624.

При цьому конкретні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які, на її думку, необхідно виконати для закінчення досудового розслідування і строки їх проведення у скарзі не зазначені.

Скарга фактично зводиться до незгоди з прийнятими прокурором процесуальними рішеннями та тривалістю досудового розслідування.

Водночас щодо встановлення слідчим суддею строку для проведення слідчих (розшукових) та процесуальні дії, необхідних і достатніх для завершення досудового розслідування, слідчий суддя відзначає, що згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Це означає, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні здійснює не будь-які повноваження, а лише ті, що передбачені цим Кодексом.

Так, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду, проте право на суд не є абсолютним і воно може підлягати регулюванню з боку держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому частиною 1 статті 219 КПК України в редакції Законів України № 2147-VIII від 03.10.2017, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 2201-IX від 14.04.2022 було визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 2 цієї ж статті в редакції Законів України № 2617-VIII від 22.11.2018 та № 2201-IX від 14.04.2022 було визначено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому частина 8 статті 615 КПК України визначала, що у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Законом України № 3341-IX від 23.08.2023 були внесені зміни до статті 615 КПК України.

Зокрема, частину 8 статті 615 КПК України викладено у наступній редакції:

У кримінальних провадженнях, в яких з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на дату введення воєнного стану жодній особі не повідомлено про підозру, строк від дати введення воєнного стану до дати його припинення чи скасування не включається до загальних строків, передбачених частиною другою статті 219 цього Кодексу.

У кримінальних провадженнях, в яких відомості про кримінальне правопорушення, за виключенням злочинів, передбачених статтями 437-439 чи частиною першою статті 442 Кримінального кодексу України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесена постанова про початок досудового розслідування у порядку, встановленому цією статтею, від дати введення воєнного стану і до дати його припинення чи скасування строк досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру становить тридцять місяців.

Водночас Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» № 3509-IX від 8 грудня 2023 року, який набрав чинності з 01 січня 2024 року, частину першу статті 219 КПК України викладено в такій редакції:

«1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження».

Ч астину другу та абзац четвертий частини шостої статті 219, частину першу статті 294 та частину восьму статті 615 КПК України виключено.

Цим же Законом пункт 20-8 розділу XI «Перехідні положення» викладено в такій редакції:

«20-8. Положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

Отже, законом № 3509-IX від 8 грудня 2023 року частину першу статті 219 КПК України викладено в новій редакції, відповідно до якої з урахуванням приписів пункту 20-8 розділу XI «Перехідні положення» КПК України у всіх кримінальних провадженнях, у тому числі досудове розслідування в яких не було завершено до 01 січня 2024 року (дня набрання чинності цим Законом), строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згаданим законом виключено частину другу статті 219 та частину першу статті 294 КПК України щодо строків досудового розслідування у кримінальних провадження з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру та повноважень слідчого судді щодо їх продовження, а також частину восьму статті 615 КПК України, яка визначала строк досудового розслідування (тридцять місяців) у кримінальних провадженнях, в яких відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР або винесена постанова про початок досудового розслідування від дати введення воєнного стану і до дати його припинення чи скасування.

Отже, законодавець встановлює процесуальні строки досудового розслідування та судовий контроль за ними з моменту повідомлення особі про підозру. Якщо ж у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, то й строк досудового розслідування у такому кримінальному провадженні не обчислюється. Відповідно слідчий суддя уповноважений продовжувати строки досудового розслідування у випадках та порядку, визначених законом, у кримінальних провадженнях, в яких особі повідомлено про підозру.

Такі правила застосовуються до всіх кримінальних проваджень: як тих, що були розпочаті після 01.01.2024, так і тих, досудове розслідування яких не було завершено до цієї дати.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні № 00000624 відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР були внесені 14.10.2022, тобто після введення воєнного стану, строк досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру становив тридцять місяців, тобто до 14.04.2025 року, а з 01 січня 2024 року (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» № 3509-IX від 8 грудня 2023 року) не обчислюється.

Разом із тим, відповідно до частини 1 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Відповідно до частини 6 статті 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Як слідує із ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

При цьому у частині 1 статті 114 КПК України зазначено право слідчого судді з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною другою вказаної статті визначено, що будь-які строки, що встановлюються слідчим суддею, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, з аналізу вказаних статей випливає, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для здійснення конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України, та лише з тих питань, які законом віднесені до його компетенції.

Тож встановлення слідчим суддею слідчому та прокурору строку «для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування» діючим законодавством не передбачено, оскільки слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати орган досудового розслідування повідомити особі про підозру, направити до суду обвинувальний акт чи закрити кримінальне провадження.

Таким чином питання щодо строку досудового розслідування, підстави та порядок його продовження імперативно регламентовані КПК України і слідчий суддя не уповноважений встановлювати строк для закінчення досудового розслідування, в тому числі в порядку, передбаченому статтею 114 КПК України.

Наведене узгоджується із позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.05.2019 р. № 761/20985/18, де вказано, що жодною з норм кримінального процесуального закону не передбачено повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для завершення досудового розслідування. Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, зміст та вимоги поданої скарги виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

Посилання адвоката на постанову Верховного Суду у справі № 757/37346/18-к від 18.10.2019 року слідчий суддя вважає безпідставним, оскільки вона не є релевантною, так як стосувалася права на оскарження ухвали слідчого судді про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, в якому особі повідомлено про підозру.

Недотримання слідчим, прокурором розумних строків під час досудового розслідування може оскаржуватися в порядку, визначеному статтею 308 КПК України.

В своїй скарзі, яка була подана в інтересах ОСОБА_5 керівнику Дніпропетровської обласної прокуратури відповідно до статті 308 КПК України, адвокат просила встановити слідчому та процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0000624 строк для проведення слідчих (розшукових), процесуальних діи?, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування та ухвалення відповідного процесуального рішення.

Постановою заступника керівника обласної прокуратури було відмовлено в задоволенні цієї скарги з посиланням на те, що доводи щодо порушення розумних строків у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження.

Водночас, звернувшись зі скаргою до слідчого судді, адвокат вимог про скасування такої постанови про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування не заявляла.

Скарга фактично зводиться до незгоди з діями та рішеннями слідчого і процесуального керівника під час досудового розслідування, а не необхідності надання вищестоящим прокурором вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

При цьому, заявляючи у поданій слідчому судді скарзі вимогу про встановлення строку для проведення слідчих та процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування, адвокат не зазначила, для виконання яких конкретних дій слідчий суддя має встановити строк, зокрема, які саме слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні мають бути здійснені у більш короткий термін, ніж передбачений кримінальним процесуальним законом.

Відтак слідчий суддя вважає, що законні підстави для встановлення слідчому і прокурору - процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0000624 строку проведення слідчих (розшукових), процесуальних діи? для закінчення досудового розслідування відсутні.

Слідчий суддя також бере до уваги, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 3-рп/2003 від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття "розумний строк досудового слідства" є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження № 0000624 було розпочато 14.10.2022, тобто після введення в Україні воєнного стану.

В цьому кримінальному провадженні проведений ряд слідчих і процесуальних дій, але на цей час жодній особі не повідомлено про підозру.

В даному випадку тривалість досудового розслідування не суперечить загальному строку досудового розслідування, який був визначений для даного виду проваджень законодавством, зокрема Законом України № 3341-IX від 23.08.2023, та не є нерозумною як у контексті національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не має статусу підозрюваної чи потерпілої, а є особою, на нерухоме майно якої накладено арешт шляхом заборони його відчуження та розпорядження. Вона не позбавлена права користування таким майном. Відповідно її права суттєво не обмежуються здійсненням досудового розслідування.

Більш того, слідчий суддя також звертає увагу, що відповідно до частини 3, 6 статті 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_5 та її представник вправі у кримінальному провадженні ініціювати розгляд тих питань, які стосуються арешту майна, а не встановлення слідчому і прокурору строків для проведення інших слідчих та процесуальних дій, які безпосередньо не стосуються арешту майна, в тому числі для закінчення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 303, 308, 307-309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624 від 14.10.2022 року та встановлення строку для закінчення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11