КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/438/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, який проходить службу у Збройних Силах України за мобілізацією на посаді старшого стрільця 2 десантно - штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання за: ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців; ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки; ч. 4 ст. 186 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначене остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4 541 гривень 00 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, вчиненого повторно, заволодіння чужим майном (шахрайство), вчиненого повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Кримінальні правопорушення вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , громадянин України, 26.09.2022 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 157-РС прийнятий на військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 157-РС на посаду старшого стрільця 2 десантно - штурмового взводу 4 десантно - штурмової роти 2 десантно - штурмового батальйону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Таким чином, з моменту зарахування 26.09.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_8 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-ХІV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, 01 квітня 2023 року, близько 16:45 год., ОСОБА_8 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , велосипед гірський двопідвісний червоного кольору, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , саме у цей час у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_8 того ж дня, близько 17 год. 00 хв. попрохав у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , велосипед гірський двопідвісний червного кольору, де під приводом здійснення прогулянки на велосипеді в районі Новомиколаївки, попрохав у останнього велосипед гірський двопідвісний червоного кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/112-23/3756-ТВ від 24.04.2023 р. складає 4136,67 грн. ОСОБА_11 , не підозрюючи протиправних намірів, вважаючи, що ОСОБА_8 має намір здійснити прогулянку, надав вищевказаний велосипед гірський двопідвісний червоного кольору останньому.

Заволодівши в такий спосіб велосипедом червоного кольору, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, вищевказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4136, 67 грн. .

Крім того, ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи службу на посаді старшого стрільця 2 десантно - штурмового взводу 4 десантно - штурмової роти 2 десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.07.2023 приблизно 16 год. 00 хв., перебував за місцем свого спільного мешкання з потерпілим ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою особистого збагачення, належного ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих спонукань, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_8 під приводом телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_12 належний останньому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», пам`ять 2/32 Гб вартість якого зі слів потерпілого становить 3147 грн, який ОСОБА_12 разом з листком на якому зазначений пін-код від додатку Приват 24 з банківською карткою № НОМЕР_3 , з огляду на довірливі відносини між ними, добровільно передав ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_8 з мобільним телефоном, який належить ОСОБА_12 , не маючи наміру повертати його власнику з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 3147 грн.

Також, 17 серпня 2023 року, близько 02:45 год., перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мобільний телефон ZTE «Vito V40» 6/128 GB, який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , саме у цей час у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_8 того ж дня, близько 03:00 години, попрохав у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мобільний телефон ZTE «Vito V40» 6/128 GB, де під приводом здійснення телефонного дзвінка та в подальшому заволодів мобільним телефоном, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-23/10859-ТВ від 08.11.2023, складає 3588,33 гривень. ОСОБА_13 , не підозрюючи протиправних намірів, вважаючи, що ОСОБА_8 має намір здійснити телефонний дзвінок, надав вищевказаний мобільний телефон ZTE «Vito V40» 6/128 GB останньому.

Заволодівши в такий спосіб мобільним телефоном ZTE «Vito V40» 6/128 GB, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, вищевказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3588,33 гривні.

Разом з тим, 24.07.2023 приблизно о 17 год. 37 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Кропивницький, маючи у володінні мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», пам`ять 2/32 Гб із встановленим додатком Приват 24, яким ОСОБА_8 заволодів у ОСОБА_12 , переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк», використовуючи мобільний додаток «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», який належав ОСОБА_12 , без дозволу та відома ОСОБА_12 зайшов до особистого кабінету останнього в мобільному додатку «Приват24», тим самим отримав доступ до інформації про поточний стан кредитного рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_12 та наявність грошових коштів, розміщених на вказаному рахунку, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Також, 24.07.2023 приблизно о 21 год. 55 хв, 24.07.2023 приблизно о 22 год. 15 хв., 25.07.2023 приблизно о 04 год. 09 хв, 25.07.2023 приблизно о 05 год. 43 хв, 25.07.2023 приблизно о 06 год. 03 хв, 25.07.2023 приблизно о 06 год. 12 хв, 25.07.2023 приблизно о 06 год. 19 хв, 25.07.2023 приблизно о 08 год. 33 хв., 25.07.2023 приблизно о 12 год. 38 хв., 25.07.2023 приблизно о 13 год. 26 хв., 25.07.2023 приблизно о 13 год. 47 хв., 25.07.2023 приблизно о 14 год. 29 хв., 25.07.2023 приблизно о 15 год. 50 хв., 25.07.2023 приблизно о 16 год. 35 хв., 25.07.2023 приблизно о 17 год. 33 хв., 25.07.2023 приблизно о 18 год. 29 хв., 25.07.2023 приблизно о 19 год. 10 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Кропивницький, точної адреси судом не встановлено, маючи у володінні мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», пам`ять 2/32 Гб із встановленим додатком Приват 24, яким ОСОБА_8 заволодів у ОСОБА_12 , переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк», використовуючи мобільний додаток «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», який належав ОСОБА_12 , без дозволу та відома ОСОБА_12 зайшов до особистого кабінету останнього в мобільному додатку «Приват24», тим самим отримав доступ до інформації про поточний стан кредитного рахунку № НОМЕР_3 відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_12 та наявність грошових коштів, розміщених на вказаному рахунку, яка відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

До того ж, ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Кропивницький, слідством точної адреси не встановлено, маючи у володінні мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 9А», пам`ять 2/32 Гб, із встановленим додатком Приват 24 з банківською карткою № НОМЕР_3 , маючи у володінні також листок на якому зазначений пін-код від додатку Приват 24 з банківською карткою № НОМЕР_3 , якими заволодів шляхом обману та зловживання довірою у ОСОБА_12 , увійшов за допомогою мережі Інтернет з мобільного телефону марки «Хіаоmі Rеdmі 9А» в додаток «Приват24» що є Інтернет - банкінгом, системою призначеною для дистанційного керування банківським рахунком банку АТ КБ «ПриватБанк», отримав доступ до особистого кабінету клієнта Інтернет-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_12 та, пересвідчившись, що на банківській картці № НОМЕР_3 наявні грошові кошти, діючи від імені ОСОБА_12 без його відома та згоди, здійснив переказ кредитних коштів з його кредитної карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 - 24.07.2023 приблизно о 17 год. 37 хв. на суму 2070 грн. 30 коп.; 24.07.2023 приблизно о 21 год. 55 хв. на суму 569 грн. 34 коп.; 24.07.2023 приблизно о 22 год. 15 хв. на суму 618 грн. 00 коп.; 25.07.2023 приблизно о 04 год. 09 хв. на суму 417 грн. 15 коп.; 25.07.2023 приблизно о 05 год. 43 хв. на суму 520 грн. 15 коп.; 25.07.2023 приблизно о 06 год. 03 хв. на суму 520 грн. 15 коп.; 25.07.2023 приблизно о 06 год. 12 хв. на суму 450 грн. 00 коп.; 25.07.2023 приблизно о 06 год. 19 хв. на суму 2070 грн. 30 коп.; 25.07.2023 приблизно о 08 год. 33 хв. на суму 2266 грн. 00 коп.; 25.07.2023 приблизно о 12 год. 38 хв. на суму 1035 грн. 18 коп.; 25.07.2023 приблизно о 13 год. 26 хв. на суму 1040 грн. 38 коп.; 25.07.2023 приблизно о 13 год. 47 хв. на суму 1045 грн. 61 коп.; 25.07.2023 приблизно о 14 год. 29 хв. на суму 2070 грн. 35 коп.; 25.07.2023 приблизно о 15 год. 50 хв. на суму 1035 грн. 18 коп.; 25.07.2023 приблизно о 16 год. 35 хв. на суму 360 грн. 50 коп.; 25.07.2023 приблизно о 17 год. 33 хв. на суму 1035 грн. 15 коп.; 25.07.2023 приблизно о 18 год. 29 хв. на суму 1035 грн. 15 коп.; 25.07.2023 приблизно о 19 год. 10 хв. на суму 1035 грн. 15 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 09.08.2023 року о 17 год. 34 хв., тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в приміщенні магазину «Копілка», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , шо належить ТОВ «ДНК ГРУПП» , та в цей момент у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме товару, яке на праві власності належить ТОВ «ДНК ГРУПП».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17 год. 34 хв., діючи умисно, цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна, взявши з торгової полині батончики Roshen 38 г, молочно шоколадні з кокосом та мигдалем у кількості 26 шт., вартість яких відповідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 361 гривня 40 копійок, будучи поміченим свідком, попрямував на вихід з магазину. Однак не реагуючи на зауваження та вимогу свідка ОСОБА_14 зупинитися, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ДНК ГРУПП» матеріальних збитків на суму 361 гривню 40 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить: вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361. ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 186 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання: - за ч. 1 ст. 190 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік; - за ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців; - за ч. 1 ст. 361 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки; - за ч. 2 ст. 361 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки; - за ч. 3 ст. 190 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; - за ч. 4 ст. 186 КК України з застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Свої вимоги мотивує такими доводами.

Висновки суду, викладені в мотивувальній і резолютивній частинах вироку, повинні бути узгоджені між собою і не можуть містити протиріччя. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно впливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.

Однак, у мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за: - ч. 1 ст. 190 КК України, адже він учинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); - ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; - ч. 1 ст. 361 КК України несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж; - ч. 2 ст. 361 КК України несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, вчинене повторно; - ч. 3 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; - ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Водночас, у резолютивній частині оскаржуваного вироку суд призначив ОСОБА_8 покарання тільки: - за ч. 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік: - за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців; - за ч. 1 ст. 361 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки: - за ч. 1 ст. 361 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки - за ч. 4 ст. 186 КК України з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не прийняв рішення про призначення покарання за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України, які при цьому визнані судом доведеними.

Суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, - санкції наведених статей КК України, якими встановлено види і розмір покарання за їх учинення.

Наведені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, своєю чергою, зумовили невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, адже фактично суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні залишив безкарними діяння обвинуваченого, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України, - суд першої інстанції взагалі не призначив обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , які не заперечили апеляційну скаргу, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора, дослідивши і зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Сторона обвинувачення вказує лише на те, що фактично встановлена судом доведеність винуватості ОСОБА_8 відповідно до пред`явленого обвинувачення, що зазначено у мотивувальній частині вироку, не знайшла свого відображення у резолютивній частині вироку, що призвело до не призначення судом першої інстанції покарання обвинуваченому за кримінальними правопорушення, вину у яких визнано судом доведеною.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора слушні. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 і кваліфікація його дій за: ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 190, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження.

Оскільки фактичні обставини кримінальних правопорушень не оспорені, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 не ставить під сумнів, колегія суддів не вдається до оцінки доказів, доведеності винуватості обвинуваченого з огляду на встановлені обставини та сукупність доказів, правильності кваліфікації дій обвинуваченого.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку суду першої інстанції, у мотивувальній частині вироку суд, визнаючи винуватим, правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за: ч. 1 ст. 190 КК України як вчинення заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, за ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, вчинене повторно, за ч. 3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Однак, при цьому, у резолютивній частині оскаржуваного вироку суд призначив ОСОБА_8 покарання лише за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців, за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк три роки, за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

І разом із тим суд першої інстанції не прийняв рішення про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України, що визнані судом доведеними.

Таким чином суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню, не застосовано закон України про кримінальні відповідальність, а саме санкції ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України, якими встановлено види і розмір покарання за їх учинення.

Колегія суддів погоджується із твердженнями прокурора, що, фактично, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні залишив безкарними діяння обвинуваченого, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України, оскільки взагалі не призначив обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 361 КК України.

В іншій частині вирок суду першої інстанції не оскаржений.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, ухваленням нового вироку стосовно обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 420, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2024 стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 361. ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 186 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання за:

- ч. 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч. 2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- ч. 1 ст. 361 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- ч. 2 ст. 361 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- ч. 3 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- ч. 4 ст. 186 КК України з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

В іншій частині вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2024 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4