Справа № 372/4864/24
Провадження 1-кс-1172/24
ухвала

Іменем України

05 вересня 2024 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 04.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 вересня 2024 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , який розташований на території гаражного кооперативу: «Промбудівець», що по вулиці Каштанова, в місті Обухів Київської області, під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту, маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання тяжких наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше чотирьох ударів ногами в область тулуба.

Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 від отриманого тілесного ушкодження помер. Причиною смерті останнього стала закрита тупа травма тулуба, категорія смерті Ї насильницька.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми тулуба, що відповідно до правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.09.2024 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення працівниками Обухівського РУП ГУНП в Київській області затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мирівка Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, із повною загальною середньою освітою, без місця реєстрації та постійного фактичного місця проживання, раніше не судимого.

Під час проведення особистого обшуку у затриманого ОСОБА_5 вилучено:

-Спортивну кофту «Пума», штани та кросівки 43-го розміру, які вилучені до паперового ящику;

- Мобільний телефон марки: «UleFone» чорного кольору зі стартовим пакетом «Київстар» т. НОМЕР_2 та ключ від гаражного приміщення № НОМЕР_1 , які вилучені до спец. пакету №ICR 00986554;

-Сумку з особистими речами та гаманець, які вилучені до спец. пакету №WAR 1720158.

Згідно постанови слідчого від 04 вересня 2024 року вилучені під час проведення особистого обшуку затриманого вищевказані речі - визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вище викладеного вилучені в ході проведення обшуку, вищевказані речі, які належать ОСОБА_5 мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо знаряддями та доказами вчинення даного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Виходячи з того, що при проведенні особистого обшуку у затриманого виявлені та вилучені вищезазначені предмети, є безпосередньо знаряддями вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом чи об`єктом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна провинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше таке майно має бути негайно повернуто особі, в якої було його вилучено.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001673 від 04.09.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на тимчасово вилучені в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0001673 від 04.09.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України наступні речі, а саме:

-Спортивну кофту «Пума», штани та кросівки 43-го розміру, які вилучені до паперового ящику;

-Мобільний телефон марки: «UleFone» чорного кольору зі стартовим пакетом «Київстар» т. НОМЕР_2 та ключ від гаражного приміщення № НОМЕР_1 , які вилучені до спец. пакету №ICR 00986554;

-Сумку з особистими речами та гаманець, які вилучені до спец. пакету №WAR 1720158.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1