Справа № 148/2311/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000335 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зятківці, Гайсинський район Вінницька область, проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , з середнью-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_3 маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 18.09.2024 в період часу з 16:23 год по 17:46 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловив пропозицію службовій особі - поліцейському СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди, за не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, за наступних обставин.

Так, інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 , графіку чергувань по Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання АДРЕСА_2 .

Перебуваючи по вулиці Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 18.09.2024 близько о 16:10 год, за порушення ПДР України, зупинено вантажний автомобіль марки DAF XF 105.460 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при спілкуванні з яким працівники поліції виявили у останнього, явні ознаки наркотичного сп?яніння та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння в КНП «Тульчинська ЦРЛ» Тульчинської міської ради та повідомили, що у разі позитивного результату, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку неодноразово був попереджений працівниками поліції, після проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння, перебуваючи по АДРЕСА_2 , з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, запропонував інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 10000 грн, після чого був попереджений поліцейським про неправомірність його дій та кримінальну відповідальність за указану пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_3 діючи свідомо та умисно, не відреагував та продовжував пропонувати інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 13000 грн, після чого в черговий раз, був попереджений поліцейським про неправомірність його дій та кримінальну відповідальність за указану пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди.

Продовжуючи свої дії ОСОБА_3 не відреагував та пропонувати інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 17000 грн за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, після чого було викликано слідчо-оперативну групу.

На досудовому слідстві, 02.10.2024 між сторонами кримінального провадження: прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та згоди сторін на його призначення. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 02.10.2024 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.10.2024 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000335 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: відеозапис із цифрової нагрудної відеокамери підвищеної міцності VideoBadge VD-400 з серійним номером 797245 та 797260, який поміщено на флеш носій з маркуванням «Micro SD 32 GB goodram»; графік чергувань особового складу Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області на вересень 2024 року, який затверджено 16.09.2024 начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції Василем Костишеним та адміністративні матеріали, які були складені на ОСОБА_3 , залишити при матеріалах кримінального провадження у процесуального керівника.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: