ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2142/24 Справа № 214/3787/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000449 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 27.12.2022 року близько 14-00 годин, перебуваючи в лісопосадці біля мкрн. Сонячний в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов 17 трубочок, в яких містилась кристалічна речовина загальною масою не менше 1,0680г. Враховуючи те, що ОСОБА_8 раніше вживав психотропні речовини, у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини без мети збуту. Так ОСОБА_8 підняв зазначені 17 трубочок та поклав їх в ліву кишеню олімпійки, таким чином незаконно придбав психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту та почав її зберігати.

Того ж дня, в 15-32 годин біля будинку АДРЕСА_2 , працівниками поліції в присутності понятих у ОСОБА_8 виявлено та вилучено 17 трубочок, в яких знаходвся метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса метамфетаміну в речовинах складає 0,7424г, які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд не врахував фактичні обставини вчиненого, тяжкість правопорушення, віднесеного законом до проступків, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Звертає увагу, що ОСОБА_8 проходить військову службу, отримує винагороду та має можливість сплатити штраф, у разі його призначення. Зазначає, що санкція інкримінованої статті передбачає більш м`які покарання, ніж призначене судом.

Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст. 65 КК суди повинні суворо додержуватися вимог цієї норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Якщо санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з обмеженням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з обмеженням волі. У разі обрання покарання у виді обмеження волі це рішення також має бути вмотивовано у вироку.

Додержання цих вимог закону вимагає, що в кожному конкретному випадку суд, призначаючи покарання, повинен мотивувати у вироку, чому саме цей вид покарання він вважає за необхідне призначити обвинуваченому і чому саме обрана ним конкретна міра цього виду покарання є достатньою для досягнення цілей, сформульованих у ч. 2 ст. 50 КК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а тому апеляційний суд вважає слушними доводи захисника щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість з огляду на таке.

Призначаючи ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 65 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується нейтрально, раніше не судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Разом з тим, суд призначив найбільш тяжкий вид покарання, передбачений санкцією статті у виді обмеження волі та звільнив від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не навівши при цьому у вироку мотивів про те, чому мети покарання неможливо досягти при застосуванні одного із заходів примусу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, які не пов`язані з обмеженням волі.

Так, беручи до уваги обставини вчинення діяння, його наслідки, всі дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальних обліках не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, а також те, що ОСОБА_8 у теперішній час перебуває у зоні бойових дій на Покровському напрямку, боронить незалежність та територіальну цілісність нашої держави, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до засудженого покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на думку колегії суддів, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану засудженого, необхідним і достатнім для його виправлення.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 07.12.2021 року по справі № 617/775/20, згідно якої зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та зміну вироку суду першої інстанції на підставі ст. 407 КПК України через пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання з двох років обмеження волі із застосуванням статей 75, 76 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: