В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000411 від 11.06.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді токаря ФОП ОСОБА_4 , не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , потерпілий малолітній ОСОБА_6 , законний представник потерпілого ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

У порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» та ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він перебуває у близьких відносинах, але мешкає окремо від останнього, що призвело до психологічних та фізичних страждань малолітнього ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_3 , в період часу з 25.12.2023 по 15.01.2024, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де також тимчасово мешкав його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, користуючись тим, що малолітній син, в силу свого віку, не міг чинити йому опір та використовуючи свою значну фізичну перевагу, з метою самоствердження та демонстрації свого авторитету, умисно застосовував по відношенню до малолітнього ОСОБА_6 недозволені методи виховання у формі прикладання фізичної сили, нанесенні ударів ременем по тулубу, лайки, словесних образ, залякуванні потерпілого, приниження його честі та гідності, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілого, таким чином вчиняючи відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , з яким перебуває у близьких відносинах, фізичне та психологічне насильство.

Крім того, ОСОБА_3 , в період часу з 05.02.2024 по 10.02.2024, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де також тимчасово мешкав його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, використовуючи свою значну фізичну перевагу, з метою самоствердження та демонстрації свого авторитету, застосовував по відношенню до малолітнього ОСОБА_6 недозволені методи виховання та умисно у формі лайки, словесних образ, залякуванні, приниження честі та гідності, вчиняв відносно свого малолітнього сина ОСОБА_6 , з яким перебуває у близьких відносинах, психологічне насильство в сім`ї, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Крім того, ОСОБА_3 , в період часу з 13.05.2024 по 17.05.2024, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де також тимчасово мешкав його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, користуючись тим, що малолітній син, в силу свого віку, не міг чинити йому опір та використовуючи свою значну фізичну перевагу, з метою самоствердження та демонстрації свого авторитету, умисно застосовував по відношенню до малолітнього ОСОБА_6 недозволені методи виховання у формі прикладання фізичної сили, нанесенні ляпасів по обличчю малолітнього, лайки, словесних образ, залякуванні потерпілого, приниження його честі та гідності, таким чином вчиняючи відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , з яким перебуває у близьких відносинах, фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілого.

Крім того, 08.06.2024, близько 12.55 години, ОСОБА_3 перебував за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де також тимчасово мешкав його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день, приблизно о 13.00 годині, малолітній ОСОБА_6 , зайшов на балкон вказаної квартири, де знаходився його батько ОСОБА_3 та почав наполегливо просити мобільний телефон, щоб пограти у гру, що сильно обурило ОСОБА_3 та в цей час у останнього раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптово виниклий протиправно-кримінальний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у безпосередній близькості на відстані витягнутої руки від потерпілого ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно узяв недопалок цигарки та потушив його об ліве стегно потерпілого.

В результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: термічного опіку лівого стегна, який згідно висновку судово-медичної експертизи №1154 від 05.07.2024 за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Таким чином ОСОБА_3 систематично у період часу з 25.12.2023 по 08.06.2024 вчиняв відносно свого малолітнього сина ОСОБА_6 , з яким перебуває у близьких відносинах, психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілого, які виразилися у негативних переживаннях, проявах емоційної напруженості, тривожності, пригніченого настрою, відчутті страху за своє життя та невпевненості.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань потерпілої особи.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року, укладеної між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_8 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ст. 126-1 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_5 вважала за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди законного представника потерпілого на укладення угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000411 від 11.06.2024 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробувальним строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.2 ч.1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обмеження спілкування з дитиною ОСОБА_6 строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 29.11.2024 року у порядку ст.615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1