У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000818 від 16.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000818 від 16.05.2023 року.

Обґрунтовуючи подане клопотання захисник посилається на те, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000818 від 16.05.2023р. за частиною 5 статті 191 КК України. 27 березня 2024 року у згаданому кримінальному провадженні було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальнику відділу експлуатації Служби колії Регіональної Філії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Підставою для підозри стала закупівля АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » накладок стикових ізолюючих за договорами з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №ПЗ/НХ-22624/НЮ від 28.11.2022р., № П3/НХ-22625/НЮ від 28.11.2022р., № П3/НХ-23275/НЮ від 11.04.2023р., котрі, на переконання слідства, не відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 33185:2016 (ГОСТ 33185-2014,IDT) та не можуть застосовуватись за призначенням на залізничних коліях.

За версією слідства, під час підготовки та вчинення інкримінованого злочину використовуючи мобільний номер телефону НОМЕР_1 ОСОБА_4 проводив телефоні розмови з іншими особами, які також сторонами кримінального провадження.

З метою захисту прав та інтересів підозрюваного, враховуючи той факт, що між ОСОБА_4 та ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , (правонаступником якого є ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») укладено угоду № 3096972 від 26.12.2008 про надання послуг стільникового мобільного зв?язку стандартів GSM-900 та GSM-1800, а також те, що у період нібито вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, підозрюваний користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , 26 липня 2024 року, захисник звернувся до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » як володільця інформації, щодо обставин кримінального провадження із адвокатським запитом №233 про надання: інформації та/або документів, які містять дані щодо абонентського номеру НОМЕР_1 , а саме: щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з?єднань вказаного абонента, з посиланням на ретранслятор та прив?язку до базових станцій вказаного абонента, із зазначенням їх адреси, а також адресу місцеперебування абонента вказаного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з?єднання із зазначенням типу з?єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) і інформацію про GPRS - трафік, з урахуванням нульових з?єднань вказаного абонента, за останні три роки до дати звернення із даним адвокатським запитом.

В подальшому, на поштову адресу захисника надійшла відповідь ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » вих. №10512/3 від 07.08.2024 про розгляд адвокатського запиту №233 від 26.07.2024, у змісті якої зазначено, що запитувана інформація відноситься до охоронюваної законом таємниці в розумінні пункту 7 частини 1 статті 162 КПК України.

В свою чергу, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » є володільцем відповідної інформації, щодо обставин кримінального провадження, а саме використання мобільного номеру телефону НОМЕР_1 ОСОБА_4 для проведення телефонних розмов з іншими особами, які також є сторонами кримінального провадження, котра може бути використана захистом з метою спростування підозри та захисту підозрюваного.

У судовому засідання захисник клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

З матеріалів клопотання вбачається, що заявник є стороною захисту підозрюваного ОСОБА_4 , а тому може безперешкодно користуватись усіма правами, визначеними в КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) - ч.1 ст.159 КПК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч.5, 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно із ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 цієї статті сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом

Частиною 3 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Захисник зазначає, що за версією слідства, під час підготовки та вчинення інкримінованого злочину використовуючи мобільний номер телефону НОМЕР_1 ОСОБА_4 проводив телефоні розмови з іншими особами, які також сторонами кримінального провадження.

Однак, з долучених до клопотання документів (в тому числі повідомлення про підозру) стверджувальна захисником обставина не підтверджується, що вказує на те, що стороною захисту не доведено, що інформація та/або документи, які містять дані щодо абонентського номеру НОМЕР_1 за останні три роки, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, зокрема, в якості спростування підозри та захисту підозрюваного.

У свою чергу, згідно із ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 132, 159, 163 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000818 від 16.05.2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 29.10.2024 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5