Справа № 484/1506/24
Провадження № 1-кп/484/221/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 04.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, депутатом будь - яких рад не являється, інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2010 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці; На підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання 23.10.2013 Автозаводським міськрайонним судом м. Кременчуг, умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 16 днів;

- 25.11.2014 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців;

- 12.08.2015 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На основі ч. 4 ст. 70 КК України частково додано невідбуте покарання по вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.11.2014 і визначено строк 6 років 6 місяців, звільненого 03.01.2020 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000264 від 04.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки згідно обвинувального акту, кримінальним правопорушенням потерпілому ПТ «ЛОМБАРД ПАРУС» заподіяно шкоду на суму 960 грн., а 09.08.2024 набув чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Вказаним Законом внесені зміни дост.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин прокурор просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000264 від 04.03.2024, ОСОБА_3 обвинувачується у наступному.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на 10.02.2024.

Так, 10.02.2024, в обідній період доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_3 , у власних цілях прийшов до ПТ «Ломбард Парус», розташованого за адресою: вул. Корабельна 18/40, м. Первомайськ Миколаївської області . Проходячи між полицями з технічним обладнанням, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення корисливого злочину, направленого на незаконне заволодіння чужим майном.

Виконуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до полиць із технічними приладдями. В цей же час, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 таємно викрав:

-Кутову шліфувальну машину марки «Einhell» код виробника «TE-AG 18/115 Li Solo» червоного кольору (без акумулятора), вартістю 960 гривень.

В результаті крадіжки вищезазначеного товару, ПТ «Ломбард Парус» завдано матеріального збитку на загальну суму 960 гривень. У подальшому ОСОБА_3 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Станом на 10.02.2024, на час вчинення кримінального правопорушення, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року становить 3028 гривень 00 копійок, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 гривень 00 копійок на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 3028 гривень 00 копійок.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028,00 грн. включно, є адміністративним правопорушенням.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки розмір викраденого майна становив 960 грн.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Під час досудового розслідування проведено судову товарознавчу експертизу за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів». Сума витрат на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи складає - 3029,12 гривень.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Враховуючи ті обставини, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в даній справі задоволено, то витрати на залучення експертів з обвинуваченого стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,369,371,372,376,479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження № 0000264 від 04.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1