Справа № 500/7112/14-к
Провадження № 1-кп/946/76/24
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002264, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тирасполь, Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.ст.88,89 КК України, є таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

В провадженні ізмаїльського міськрайонного суду знаходиться вище зазначене кримінальне провадження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК Ураїни у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та просили закрити кримінальне провадження відносно нього.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільною думкою не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлена належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілих.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ч. 1 ст. 125 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК України встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як було встановлено, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України, які в силу ст. 12 КК України на час їх вчинення відносились до кримінальних проступків.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_5 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Таким чином, п. 1,2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за ч. 1 ст. 125 КК України два роки, за ч. 1 ст. 309 КК України - три роки.

Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК України випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_5 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відповідальність за які передбачена за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року та ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 217, 284, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002264, в частині обвинувачення ОСОБА_5 . за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Скасувати арешт речових доказів по справі, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2020 року.

Речові докази: два фрагмента полімерної пляшки з нашаруванням речовини темного кольору та на горловині з металевим наперстком, речовину рослинного походження в сухому та частково подрібленому стані, речовину рослинного походження у вигляді віток з листям та суцвіттям знищити.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1