Справа № 164/2016/24
п/с 1-в/164/330/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 24 лютого 2023 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, який проти задоволення клопотання заперечував, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 27.01.2023 крадіжки майна вартістю 6497 грн. 43 копійки та вчинення крадіжки майна 04.02.2023 вартістю 1680 грн.

Також згідно вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2021 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення 01.03.2021 крадіжки майна вартістю 400 грн. та 15.03.2021 крадіжки майна вартістю 3500 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2021 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1135 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень. Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень. Станом на 1 січня 2023 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1342 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2684 гривень.

Враховуючи те, що вартість викраденого майна по двом епізодам неправомірної діяльності ОСОБА_5 , кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2021- 2022 роки, вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.

Крім цього суд враховує, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2023 року засудженому ОСОБА_5 було призначено одне покарання не за окремими епізодами, а в сукупності епізодів неправомірної діяльності та з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання, тому це унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 до покарання за цим вироком суду.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_5 є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироку до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1