Справа № 461/3377/24
Провадження № 1-кс/461/5051/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

19.08.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою медичною освітою, працюючого братом медичного відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги №4 КНП ХОР «ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ», лікаря-інтерна, неодруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.332 КК України, -

в с т а н о в и в:

19.08.2024заступник начальника слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19», терміном на 60 (шістдесят) днів, з можливістю внесення застави у 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, та уразі внесення застави покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше лютого 2024 року, у громадянина російської федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , анкетні дані якого змінені на підставі постанови слідчого у зв`язку з залученням останнього до кримінального провадження на умовах конфіденційного співробітництва (далі ОСОБА_11 ). До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_10 залучив громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та за невстановлених обставин ОСОБА_8 , до обов`язків якого входило безпосереднє незаконне переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 із прикордонного населеного пункту АДРЕСА_2 на територію російської федерації. У свою чергу, ОСОБА_8 до вчинення злочину залучив ОСОБА_5 , у обов`язки якого входила доставка вищевказаних осіб із м. Харкова до місця проживання ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 .

У лютому 2024 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , отримав від невстановленої особи, яку він знає як ОСОБА_13 , який раніше проживав у цьому ж населеному пункті, а згодом виїхав на територію російської федерації та з яким підтримує товариські відносини, пропозицію допомогти у незаконному переправленні осіб через державний кордон України на територію російської федерації.

За пропозицією невстановленої особи, яку ОСОБА_8 знає як ОСОБА_14 , його роль полягала у тому, щоб зустріти у м. Харкові осіб, доставити їх до свого місця проживання у АДРЕСА_2 , провести безпосередньо до лінії державного кордону України з російською федерацією і спрямувати шляхом вказання напрямку руху та чітких орієнтирів на місцевості до місця, де є можливість перетнути державний кордон України.

ОСОБА_8 , знаючи, що перетнути державний кордон України, який проходить у безпосередній близькості до його житлового будинку, можливо безперешкодно, перейшовши через брід на річці, погодився на таку пропозицію.

Згідно заздалегідь узгодженого плану, ОСОБА_8 , не маючи можливості особисто власним транспортним засобом доставити осіб з м. Харкова, у лютому 2024 року (більш точний час не встановлено) залучив до вчинення кримінального правопорушення свого племінника ОСОБА_5 , який повинен був на власному автомобілі доставити ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з залізничного вокзалу у АДРЕСА_2 , який знаходиться біля смуги державного кордону України та російської федерації, з метою подальшого їх незаконного переправлення на територію російської федерації.

Залучивши до злочину ОСОБА_5 , якому особисто висловив злочинний план по незаконному переправленню двох осіб через державний кордон України та його роль у вчиненні цього злочину та отримавши усвідомлену згоду останнього, ОСОБА_8 , діючи згідно із визначеним злочинним планом, 17.02.2024 через месенджер «Телеграм» надав ОСОБА_5 отриманий від невстановленої особи, яку знає як ОСОБА_14 , контактний номер телефону ОСОБА_7 у месенджері «Телеграм» для здійснення підготовчих заходів щодо прибуття ОСОБА_7 та ОСОБА_11 до м. Харкова з метою організації подальшого їх незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України на територію російської федерації в районі прикордонного населеного пункту ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний план громадянина рф ОСОБА_10 та громадянина України ОСОБА_12 , організував канал переміщення осіб через державний кордон України на територію російської федерації.

Діючи з дотриманням заходів конспірації, ОСОБА_5 , з метою приховування дійсних даних про свою особу, спілкувався із використанням застосунку месенджера «Telegram».

Реалізовуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України, 23.02.2024 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 , попередньо узгодивши з ОСОБА_7 час прибуття до м. Харкова, на автомобілі марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , із пасажиркою ОСОБА_16 , необізнаною про злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , прибув до паркувального майданчика, розташованого навпроти головного входу до залізничного вокзалу АДРЕСА_3 , з метою доставки, за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 до місця проживання ОСОБА_8 у с. Сотницький Козачок Богодухівського району Харківської області, де останній мав провести їх безпосередньо до лінії державного кордону України з російською федерацією і спрямувати шляхом вказання напрямку руху та чітких орієнтирів на місцевості до місця, де є можливість перетнути державний кордон України, та у такий спосіб забезпечити незаконне переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_11 через державний кордон України на територію російської федерації.

Після виїзду з м. Харкова ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 у месенджері «Телеграм» про початок руху до місця проживання останнього із особами, яких ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мали намір незаконно переправити через державний кордон України на територію російської федерації. Однак, доставити ОСОБА_7 та ОСОБА_11 до с. Сотницький Козачок Богодухівського району Харківської області для їх подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України на територію рф, ОСОБА_5 не вдалося, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, у яку потрапив автомобіль під керуванням ОСОБА_5 із його пасажирами ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яка відбулася 23.02.2024 приблизно о 10 год. 05 хв. на вул. Клочковській у м. Харкові.

Окрім цього, 21.04.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_8 15 саморобних вибухових пристроїв, придатних до виробництва вибуху, із сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, 2,3-диметил-2,3-динітробутану, біс(2-етилгексил) адіпату, біс(2-етилгексил) фталату, придатною до виробництва вибуху, прихованих в упакуваннях з під чаю марки «Tea» та поміщених у дорожню сумку, для подальшої передачі особі у м. Харкові, номер телефону якої надав ОСОБА_8 , за що отримав від останнього грошові кошти у розмірі 2 000 дол. США. У такий спосіб ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав саморобні вибухові пристрої із вибуховою речовиною.

У цей же день, 21.04.2024, придбані (надані ОСОБА_8 ) 15 саморобних вибухових пристроїв, придатних до виробництва вибуху, із сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, 2,3-диметил-2,3-динітробутану, біс(2-етилгексил) адіпату, біс(2-етилгексил) фталату, придатною до виробництва вибуху, ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, керуючись корисливим мотивом, переніс до власного автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на території домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де їх і зберігав.

Незаконно придбавши та зберігаючи у власному транспортному засобі 15 саморобних вибухових пристроїв, придатних до виробництва вибуху, із сумішевою вибуховою речовиною на основі гексогену, 2,3-диметил-2,3-динітробутану, біс(2-етилгексил) адіпату, біс(2-етилгексил) фталату, придатною до виробництва вибуху, що були поміщені у дорожню сумку, ОСОБА_5 у цей же день, 21.04.2024, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, перевіз їх власним автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , від місця проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , до м.Харкова, де, перебуваючи на паркувальному місці поблизу автозаправної станції «ОККО» на вул. Клочківській, 197-Е, передав необізнаному про вміст сумки громадянину України ОСОБА_17 .

22.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. 22.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується здобутими доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2024 включно, з можливістю внесення застави, еквівалентному 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 гривень.

24.07.2024 сторону захисту, в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 02.02.2024.

Станом на даний час, не всі підозрювані та захисники ознайомилися з усіма матеріалами кримінального провадження, у зв`язку із значним їх обсягом (19 томів).

У той же час, сторона захисту, доступ до наявних у них речових доказів та документів, які вони збираються використовувати в суді, як доказ, ще не надавала.

За таких обставин, є всі підстави вважати, що відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, може зайняти тривалий час, але не більше 60 днів.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи положення ч.3 ст.219 КПК України, продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів не буде суперечити вимогам ч. 3 ст. 197 КПК України щодо продовження строку варти в межах строку досудового розслідування.

Визначений строк запобіжного заходу закінчується. Водночас, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати і на цей час є необхідність та законні підстави для його продовження.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, виражається у тому, що підозрюваний може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Зухвалість дій ОСОБА_5 , свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на подальше існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямований на забезпечення уникнення покарання особами, які вчинили зухвалий злочин, спрямований на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Із урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , не одружений, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню його в слідчому ізоляторі, не хворіє. Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає. Характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризують як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильного до вчинення кримінальних правопорушень.

З врахування матеріального становища підозрюваного ОСОБА_5 та його сім`ї, а саме, що у власності матері ОСОБА_5 ОСОБА_18 перебуває нерухоме майно - квартира загальною площею 64,5 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб ВАЗ 2107 1988 р.а. д.н.з. НОМЕР_2 , а у власності батька ОСОБА_5 ОСОБА_19 перебуває транспортний засіб Volkswagen Polo 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортний засіб Mercedes Benz 230 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , в органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність у клопотанні про призначенні застави у розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що лише застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., достатня забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, надав пояснення, аналогічні до викладених у такому. Ствердив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, а тому просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, покликаючись на недоведення прокурором того, що ризики не зменшились. Просить скасувати відносно підозрюваного запобіжний захід, а у разі застосування застосувати більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, у разі продовження запобіжного заходу тримання під вартою, зменшити розмір застави, та визначити таку в розмірі встановленому законом для тяжких злочинів. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях, в яких зазначає, що ОСОБА_5 був затриманий 12.05.2024, про підозру йому повідомлено 22.05.2024 та з цього часу застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з альтернативою застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., та яка є завідомо непомірною для підозрюваного та його сім`ї. В період з 12.05.2024 до 22.05.2024 ОСОБА_5 добровільно з`являвся до слідчого за першим викликом, не ухилявся від слідства та не перешкоджав досудовому розслідуванню. Вже три місяці ОСОБА_5 утримується під вартою та станом на час подання цього клопотання сторона обвинувачення повідомила про завершення досудового розслідування та відкрила матеріали, в порядку ст.290 КПК України, а відтак наведені стороною обвинувачення ризики зникли. Звертає увагу на особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має міцні соціальні зв`язки: з 01.09.2016 офіційно та безперервно працює на посаді брата медичного відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги №4 КНП ХОР «ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ», виключно позитивно характеризується за місцем праці, з 01.08.2022 проходить навчання в інтернатурі ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_20 за спеціальністю «Анестезіологія та інтенсивна терапія» на денній формі навчання за кошти фізичних чи юридичних осіб, виключно позитивно характеризується за місцем навчання. Покликання сторони обвинувачення на матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 як на підставу визначення застави у розмірі 908 400 грн., не відповідають дійсності, оскільки а ні квартира, а ні транспортні засоби не належать ОСОБА_5 . Вказана квартира є єдиним житлом його сім`ї, де проживав він, його брат та матір, та навіть у разі продажу такої його матір`ю, її вартість в середньому становить 25 000 доларів, а з врахуванням терміновості продажу, цих грошей буде недостатньо для внесення застави. Ця сума є завідомо непомірною для підозрюваного та його близьких осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Просить надати йому можливість навчатись, працювати та допомагати своїй сім`ї. Пояснив, що до затримання проживав з матір`ю, яка працює медичною сестрою, та братом, який працює лікарем на швидкій допомозі. Стверджує, що сума застави в розмірі 908 400 гривень є непосильною для нього чи його сім`ї. Запевняє, що відсутні ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, а також подані стороною захисту на обґрунтування своїх заперечень, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.15, ч.2 ст.113, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.332 КК України.

22.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

22.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.263 КК України, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб; у придбанні, зберіганні та передачі вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

А відтак, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.07.2024 включно, з можливістю внесення застави, еквівалентному 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.08.2024 , включно, з можливістю внесення застави, еквівалентному 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 гривень.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

18.07.2024 заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_21 , винесено постанову згідно якої строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 22 серпня 2024 року.

24.07.2024 сторону захисту, в порядку ст.290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 02.02.2024.

Оцінюючи наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя виходить з того, що вказане кримінальне провадження перебуває на стадії завершення досудового розслідування та триває процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Станом на даний час, не всі підозрювані та захисники ознайомилися з усіма матеріалами кримінального провадження, у зв`язку із значним їх обсягом (19 томів).

У цьому контексті, слідчий суддя відзначає, що такий процес у більшій мірі залежить саме від представників сторони захисту, зокрема і підозрюваних у кримінальному провадженні, яких є четверо. Таким чином, тривалість строку, протягом якого вказане досудове розслідування може бути закінчено залежить наразі від активності представників сторони захисту у процесі ознайомлення.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про неможливість закінчення досудового розслідування та необхідності продовження застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певними злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 02.02.2024 внесені відомості у кримінальному провадженні за №0000044 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.113 КК України, 03.02.2024 доповнено правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ч.1 ст.263 КК України, 19.04.2024 доповнено правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України, 17.06.2024 доповнено правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ч.2 ст.332 КК України;

- повідомленням заступника начальника Управління СБ України у Львівській області №62/2/3-540нт від 02.02.2024 про виявлене кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_7 та інших осіб;

- повідомленням заступника начальника Управління СБ України у Львівській області №62/2/3-543нт від 02.02.2024 про виявлене кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_7 та інших осіб, пов`язану із надання іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України;

-повідомленням заступника начальника Управління СБ України у Львівській області № 62/2/3-153нт від 17.05.2024 про виявлене кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_5 щодо вчинення дій по організації незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України з рф;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо - відеоконтролю особи від 04.04.2024, яким зафіксовано протиправну діяльність ОСОБА_5 щодо вчинення дій спрямованих на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 та невстановленої особи через державний кордон України та рф;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 05.02.2024, яким зафіксовано протиправну діяльність співробітників спецслужб рф щодо вчинення диверсії на території м. Львова;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 17.05.2024, яким зафіксовано протиправну діяльність ОСОБА_5 щодо вчинення ним дій, спрямованих на організацію незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України з рф після вчинення диверсії на оборонному підприємстві у м. Львові;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.05.2024, яким зафіксовано протиправну діяльність ОСОБА_5 щодо вчинення ним дій, спрямованих на організацію незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України з рф;

- протоколами пред`явлення для впізнання ОСОБА_5 за фотознімками ОСОБА_7 та ОСОБА_16 ;

-здобутою оперативним підрозділом на виконання доручення слідчого інформацією щодо обставин вчинення злочинів та причетністю ОСОБА_5 .

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалах слідчих суддів Галицького районного суду від 22.05.2024 та 18.07.2024, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) і використовує слідчий суддя для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 ..

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачають покарання виключно у виді позбавленням волі, найтяжче з них, на строк від п`яти до семи років.

Слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами вчинення злочинів, місцем проживання підозрюваного в м. Харкові, де лінія державного кордону частково непідконтрольна органам державної влади, а також його досвід організації незаконного перетину державного кордону суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Продовження існування ризику того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлений тим, що підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього та про обставини, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Оскільки ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

У зв`язку з відкриттям стороні захисту матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, ОСОБА_5 обізнаний про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, тому існує ймовірність, що він може впливати на свідків, інших підозрюваних, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, підозрюваних, які не давали показання, що у подальшому виключить їх можливість давати правдиві показання.

Слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, корисливий мотив, є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може й надалі займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також слідчий суддя враховує те, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямований на забезпечення уникнення покарання особами, які вчинили зухвалий злочин, спрямований на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан..

Продовжує існувати і ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_5 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, підозрюваними, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності за вчинене, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що встановлені ухвалами слідчих суддів Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2024 та 18.07.2024 ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, не втратили свою актуальність, а обставини, на які посилається сторона захисту, не можуть свідчити про їх зменшення чи зникнення.

Слідчий суддя звертає увагу, що стадія завершення досудового розслідування не нівелює наявність підтверджених ризиків, а навпаки посилює їх, оскільки ознайомившись зі всіма зібраними стороною обвинувачення доказами підозрюваний, оцінивши їх, може зробити висновок щодо можливого доведення вини підозрюваного та настання відповідальності за вчинені злочини, а також дізнатись про всі надані свідками, підозрюваними показання та їх значення у кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на те, що зазначені вище ризики перестали існувати спростовуються встановленими слідчим суддею обставинами.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та відповідно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

При продовженні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: станом на день вирішення клопотання йому виповнилося 27 років, раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з матір`ю, яка працює медичною сестрою та братом, який працює лікарем швидкої допомоги, підозрюваний ОСОБА_5 має вищу медичну освіту та продовжує навчання в інтернатурі ІНФОРМАЦІЯ_6 за спеціальністю «Анестезіологія та інтенсивна терапія» на денній формі навчання за кошти фізичних чи юридичних осіб, виключно позитивно характеризується за місцем навчання, окрім цього з 01.09.2016 по даний час працює братом медичного відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги №4 КНП ХОР «ЦЕНТР ЕКСТРЕНОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ ТА МЕДИЦИНИ КАТАСТРОФ», виключно позитивно характеризується за місцем праці, неодружений, на утриманні дітей та будь-яких інших осіб не має.

Слідчим суддею також враховується задовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 . Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які належать тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі до семи років, вчинених умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, його участь та роль у вчиненні інкримінованих злочинів, та доведених ризиків визначених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_5 молодого віку, раніше не судимий, має постійне місця проживання з матір`ю та братом, працює та навчається, виключно позитивно характеризується за місцем навчання та місцем праці, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Щодо альтернативного визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя зауважує, що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, питання про продовження якого розглядається, не є безальтернативним, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 визначено право внести заставу у сумі 908 400 грн (300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб), яка підозрюваним чи іншою особою (заставодавцем) сплаченою не була.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За приписами ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, слідчий суддя погоджується, що цей випадок є виключним і розмір застави має бути призначений у розмірі, який перевищує максимальний розмір - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Разом з тим, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушенняЄвропейський суд з прав людини приділяє увагу питанню визначення розміру застави, яка за своїм характером не буде надмірною та зможе забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на них обов`язків. Так, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини «Gafa v. Malta» від 22.05.2018 (заява № 54335/14) зазначено: «73. Суд зазначає, що тривалість утримання під вартою, про яке йде мова, після надання звільнення під заставу, може викликати питання відповідно до Конвенції (для порівняння, Miкалаускас проти Мальти, № 4458/10, § 122, 23 липня 2013 року - утримання під вартою протягом дванадцяти місяців після звільнення під заставу, і Колаковіч, наведене вище, § 53, - утримання під вартою протягом семи місяців після роз`яснень заявником свого фінансового становища після звільнення під заставу). Дійсно, той факт, що заявник залишався під вартою протягом майже дванадцяти місяців після ухвалення рішення звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави (дивіться, mutatis mutandis, Колаковіч, наведено вище, § 72 ).…75. Суд зазначає, що, незважаючи на те, що тривале утримання під вартою після надання дозволу про звільнення під заставу було обумовлено оскарженими фінансовими умовами внаслідок його неплатоспроможності, на жодному етапі, протягом періоду майже в один рік, під час якого заявник подав декілька клопотань, суди не вважали за потрібне зменшити розмір застави та тим самим надати йому дійсну можливість отримати користь від звільнення під заставу. Під час розгляду справи національними судами не було подано жодних доречних або достатніх підстав, пов`язаних з майновим становищем заявника.».

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , починаючи з 22.05.2024, тобто протягом трьох місяців, утримується під вартою, дотримується належної процесуальної поведінки; 24.07.2024 стороною обвинувачення повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування і відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України, з якими сторона захисту на теперішній час ознайомлюється, а встановлені судовими рішеннями ризики, передбачені ст. 177 КПК України, протягом часу перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою суттєво не зменшилися. Фактично, тримання під вартою виправдовується, крім встановлених ризиків, необхідністю ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, оскільки збір доказів завершено і слідчі дії не проводяться.

Крім цього, згідно долучених до матеріалів клопотання витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно та результатів аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України у підозрюваного ОСОБА_5 немає у власності нерухомого майна чи транспортних засобів. У власності матері підозрюваного ОСОБА_5 є квартира в АДРЕСА_4 , та автомобіль ВАЗ, 1988 р.в., а за батьком зареєстровані два автомобіля Volkswagen Polo, 2011 р.в., та Mercedes Benz 230, 1996 р.в.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний протягом тривалого часу не спроможний внести визначену заставу, відтак така, з огляду також на вищезазначене майно його родини, є очевидно завищеною та непомірною для нього та його близьких. За вказаних умов, зважаючи на наявні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави у сумі 908 4000 грн (300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб) як альтернативного запобіжного заходу підлягає зменшенню до 302 800 грн (100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, та з такою ж вірогідністю дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

У разі внесення застави, з врахуванням встановлених ризиків, існує необхідність контролю дій та процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим обґрунтованим є покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , передбачених ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст.2, 7-9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 17.10.2024, але в межах строку досудового розслідування.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень (триста дві тисячі вісімсот гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 19.10.2024, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що надають право перетину державного кордону.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.08.2024 .

Слідчий суддя ОСОБА_1