Справа №463/9200/24
Провадження №1-кс/463/7960/24
УХВАЛА

14 жовтня 2024 р. суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 27.09.2024 року, -

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 перебуває на розгляді скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 27.09.2024 року.

Скаржник ОСОБА_3 подав до суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яку мотивує тим, що на його думку слідчий суддя ОСОБА_4 допускає систематичне недотримання слідчим суддею чинного процесуального законодавства України, не дотримується розумних строків щодо розгляду його скарги. Крім того, вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 незаконно вимагає від нього сплати судового збору за ознайомлення з журналом судового засідання, отже таким чином здійснює систематичне позбавлення його доступу до правосуддя шляхом умисного або внаслідок недбалості не ознайомлення його в суді із журналом судових засідань при розгляді його скарг, та незабезпечення йому можливості подання зауважень на журнал судового засідання. Враховуючи наведене, просить задоволити відвід.

В судовому засідання ОСОБА_3 заявлений відвід підтримав з мотивів та підстав викладених у такому.

Заслухавши думку заявника, оглянувши матеріали заяви про відвід, суддя не вбачає підстав для задоволення такого з наступних мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід; за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. За змістом ч.2 ст.75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

При цьому, суддя враховує, що відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен містити відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Для встановлення наявності ознак необ`єктивності мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості слідчого судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Так, у справі Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейським судом з прав людини зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі чи навпаки. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Стосовно об`єктивного критерію безсторонності у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) Європейський суд з прав людини констатував, що об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною.

Попри це, заявлений ОСОБА_3 відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , що передбачені ст.ст.75, 76 КПК України, а зводиться до незгоди заявника із порядком проведення судового засідання слідчим суддею та його процесуальними рішеннями.

Водночас, в ході розглядузаяви про відвід встановлено, що мотиви заявника ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці самого заявника, яка фактично пов`язана з його припущеннями та непогодженнями з процесуальними рішеннями слідчого судді. Однак, такі доводи не можуть бути беззаперечною законною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що доводи заявника наведені у заяві про відвід ґрунтуються виключно на припущеннях і його суб`єктивній думці, яка ґрунтується на непогодженні з процесуальними рішеннями та діями слідчого судді. Таким чином, такі доводи не можуть бути беззаперечною та законною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Отже, обставин, які передбачені ст. 75,76 КПК України та які б унеможливлювали участь слідчого судді у розгляду цієї справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 76, 81 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 27.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1