Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1796/2024 Справа № 641/5678/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 16.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що в провадженні СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000291 від 16.08.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 до чергової частини від ділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона прохає органи поліції вжити заходів до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , який 14.08.2024 приблизно о 10:00 за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволодів належним їй мобільним телефоном марки "Samsung А24" ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , нібито під приводом подзвонити, але вказаний мобільний телефон так і не повернув, чим завдав заявниці матеріальну шкоду в розмірі 6000 гривень (ЖЄО № 12094 від 15.08.2024).

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила, що 14.08.2024 приблизно о 09:00 вона знаходилася у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , коли їй подзвонила знайома на ім`я ОСОБА_7 та запропонувала, щоб остання прийшла до неї у гості разом зі своїм приятелем. ОСОБА_4 погодилася та десь через 10 хвили ОСОБА_7 прийшла до квартири останньої разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_5 , де усі разом розпивали алкогольні напої та спілкувалися. Приблизно через пів години ОСОБА_7 пішла, а ОСОБА_5 залишився. Десь ще через 5 хвилин ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 , що у нього розрядився його мобільний телефон та попросив останню дати йому її мобільний телефон для того, щоб зателефонувати. ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , надала останньому свій мобільний телефон Samsung Galaxy А24 з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 у корпусі зеленого кольору. ОСОБА_5 взяв вказаний мобільний телефон, як здалося потерпілій почав комусь телефонувати та сказавши, що він зараз повернеться вийшов з квартири. Десь ще через хвилин 20 ОСОБА_4 вийшла з квартири до під`їзду, щоб подивитися де ОСОБА_5 з її мобільним телефоном, однак останнього там не було. На вулиці ОСОБА_5 також не було. Десь ще хвилин через 15 ОСОБА_4 пішла до ОСОБА_7 , яка мешкає неподалік, розповіла останній, що трапилося та ОСОБА_7 зателефонувала на мобільний номер телефону потерпілої, зі свого мобільного телефону, однак він вже був вимкнений. Після цього потерпіла ОСОБА_4 звернулася до поліції з відповідною заявою.

16.08.2024 в період часу з 12:15 по 12:46 уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування СД - ДОП СП ОСОБА_8 під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого чоловік, який представився, та надав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав для огляду та вилучення мобільний телефон ТМ «Samsung» Galaxy А24 модель: SM-A245F/DSN ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; SN НОМЕР_7 зеленого кольору, з наліпкою у вигляді зображення квітів та дівчини на задній панелі телефону, з сім-картою з номером НОМЕР_5 всередині, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.

Власник майна: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , к.н.т. відсутній.

Особа, у якої вилучено майно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , к.н.т. НОМЕР_6 .

В ході досудового розслідування уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування СД - ДОП СП ОСОБА_8 винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного майна, виявленого та вилучено в ході проведення огляду місця події 16.08.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Прокурор вважає, що вилучене під час проведення огляду місця події майно є предметом кримінального провадження та має доказове значення.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучений мобільний телефон, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон ТМ «Samsung» Galaxy А24 модель: SM-A245F/DSN ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; SN НОМЕР_7 зеленого кольору, з наліпкою у вигляді зображення квітів та дівчини на задній панелі телефону, з сім-картою з номером НОМЕР_5 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1