УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 601/1641/22

1-кс/609/4/2024

26 серпня 2024 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Шумськ заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000029, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року до Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю із Кременецького районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000029 від 02.07.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022р. суддю ОСОБА_5 визначено головуючим для розгляду вказаного кримінального провадження.

22 серпня 2024 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід судді Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000029 від 02.07.2022р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно вказаної заяви адвокат ОСОБА_4 необхідність виключення участі судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000029, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України (справа № 601/1641/22) обґрунтовує тим, що наявні інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, що є підставою для його відводу згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Зокрема, зазначив про те, що суддя ОСОБА_5 25.07.2024р. відмовив у клопотанні захисника про встановлення процесуального строку для забезпечення виконання вимог частини другої статті 327 КПК України, тобто для забезпечення прибуття в суд свідка. Зазначаючи мотиви прийняття такого рішення, суд вдався до оцінки доказів, що згідно кримінального процесуального законодавства повинно відбуватись у нарадчій кімнаті при постановленій кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Відмовляючи, у задоволенні клопотання про встановлення стороні захисту процесуального строку, суд, мотивуючи таке рішення, серед іншого вказав: «беручи до уваги те, що покази свідка ОСОБА_6 являються важливими для з`ясування усіх обставин справи …». Незважаючи на те, що свідок ОСОБА_6 ще не допитаний у порядку статті 352 КПК України, суд вже зробив висновок, що його показання мають перевагу над іншими доказами і є важливими для з`ясування усіх обставин справи. Аналізуючи таку мотивацію суду в ухвалі про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 25.07.2024 можна допустити, що суд:

-вже визначив перевагу показань свідка над іншими доказами, незважаючи на те, що закон у певних випадках надає право такому учаснику кримінального провадження відмовитись від дачі показань. Тобто частково надав оцінку показанням недопитаного свідка, визнавши їх важливими, а отже такими, що мають перевагу над вже дослідженими доказами, а також доказами, які ще будуть досліджуватись (доказами сторони захисту);

-надав оцінку показанням: свідка, встановивши, що вони мають значення для з`ясування «усіх обставин справи», тобто можуть підтвердити усі фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими згідно обвинувального акту;

-прийняв рішення про неможливість завершення розгляду кримінал ьного провадження без допиту такого свідка.

11.10.2023р. під час дослідження документів прокурор надала, а суд долучив до обвинувального акту протокол допиту свідка ОСОБА_6 . При цьому згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000029, зокрема пункту 3 розділу І, свідок ОСОБА_6 допитувався на стадії слідства лише один раз (05.07.2022р.) і саме такий протокол допиту свідка долучений до обвинувального акту. Тобто сторона обвинувачення надала суду, а суд прийняв всі без виключення показання свідка ОСОБА_6 , що отриманні на стадії досудового розслідування.

Оскільки суд надав оцінку показанням ще недопитаного свідка обвинувачення, без дослідження яких (показань) суд не хоче закінчувати розгляд кримінального провадження, то цілком очевидно, що суд надав перевагу стороні обвинувачення, зайнявши її сторону.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. Одночасно зазначив, що наразі немає достатніх підстав вважати, що суддею ОСОБА_5 було досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_6 та надано оцінку таким показанням свідка, однак суддя ОСОБА_5 в ухвалі суду від 25.07.2024р. зазначив, що показання свідка ОСОБА_6 являються важливими для з`ясування усіх обставин справи, що є достатніми підставами для виникнення сумнівів у неупередженості судді.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак як вбачається із письмового клопотання адвоката ОСОБА_4 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, останній просив здійснювати розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 без участі обвинуваченого.

В судове засідання не з`явився суддя Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 з невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином.

26.08.2024р. прокурор ОСОБА_7 на адресу суду подала заперечення на заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого у судовій справі. У зв`язку із територіальною віддаленістю просила судове засідання проводити у її відсутності, заяву не підтримує та просить відмовити у її задоволенні з наступних підстав. Так, 19.09.2023р. у судовому засіданні нею помилково було подано протокол допиту свідка ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах провадження знаходилося два протоколи допиту цього свідка, з яких один містив показання як джерело доказу, а інший, як об`єкт письмовий документ. Надалі нею подавалося клопотання про повернення цього протоколу стороні обвинувачення з висловленням не оцінювати його при ухваленні судового рішення. Судом було відмовлено у вказаному клопотанні та повідомлено, що долю цього документа буде вирішено у нарадчій кімнаті. 22.08.2024р. під час надання усних заперечень на клопотання захисника про обмеження прокурора у строках для забезпечення явки до суду свідка ОСОБА_6 нею було повідомлено, що цей свідок є важливим для сторони обвинувачення. Вважає, що головуючим суддею фактично продубльовано позицію сторони обвинувачення про важливість заслуховування цього свідка в суді, а не надано оцінку важливості його показань. Окрім того, обвинувальний акт ґрунтується на тих же свідченнях свідка ОСОБА_6 , а тому нічого нового у протоколі не міститься.

З урахуванням положень ст. 81 КПК України судом визнано за можливе проводити розгляд заяви про відвід судді за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_7 та судді ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні ч.2 ст.80 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим

Як вбачається із змісту ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у таких випадках:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Пунктом 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, при викладенні мотивів заяви про відвід судді, адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, зазначає про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки суддя вдався до оцінки доказів без виходу до нарадчої кімнати.

Дослідивши обставини, викладені адвокатом ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що зазначені факти не є такими, що унеможливлюють участь судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000029 про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України (справа № 601/1641/22), чи викликають сумніви у його неупередженості чи об`єктивності.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Також суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.3 ст. 23 КПК України суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Окрім того слід зазначити, що нормами КПК України не передбачено можливості суду перевіряти на предмет законності процесуальні дії та рішення судді, якому заявлено відвід, аналізувати порядок прийняття таких рішень чи надавати оцінку доказам.

Таким чином, судом, на час вирішення заяви про відвід судді, з доводів заяви про відвід не встановлено будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді ОСОБА_5 в результаті розгляду кримінального провадження, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у його неупередженості.

На переконання суду, не є підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення, що не підтверджені належними й допустимими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що заява адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000029 про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000029 від 02 липня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику адвокату ОСОБА_4 , та учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали долучити до матеріалів кримінального провадження №601/1641/24 (1-кп/609/10/2024).

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1