Справа № 545/4946/24
Провадження № 1-в/545/786/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від відбування покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України на засуджену ОСОБА_4 ,-

встановив:

ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України.

Подання вмотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення та розтрату чужого майна, якщо вартість та його майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Відтак, за таких обставин, дії ОСОБА_4 відносяться до адміністративного правопорушення.

Засуджена та представник адміністрації подання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання відносно ОСОБА_4 та звільнення засудженої з установи.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Кам?янського районного суду Черкаської області від 10.01.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.4, до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч.4 КК України , шляхом часткового складання покарань приєднано покарання за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.10.2022року та остаточно засуджена до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув?язнення з 23.05.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 26.07.2023 року ухвалою Кам`янського районного суду м. Черкаси зараховано строк перебування під вартою з 01.01.2021 року по 03.11.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання 23.05.2022. Кінець строку покарання 21.11.2026.

Як вбачається зі змісту вироку 10.01.2023, засуджена вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану: 23.05.2022 року на суму 2033,26 грн., що станом на дати вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.01.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільненню ОСОБА_4 від відбуття покарання за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.01.2023.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 потрібно вважати засудженою за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.10.2022 року за ч.1 ст.121,ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі оскільки вчинене кримінальне правопорушення за даним вироком не підлягає декриміналізації . В іншій частині вирок залишити без змін.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,суд,-

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Привести вирок Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.01.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.01.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185,ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 4 місяці позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.10.2022 року за ч.1 ст.121,ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1