Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/739/22
Провадження № 1-в/499/25/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , начальника Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного вироком покарання відносно засудженої ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 13 грудня 2022 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки),

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області звернулась до Іванівського районного суду Одеської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання ОСОБА_4 , призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської областівід 13 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 рокита покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування подання зазначила, що громадянці ОСОБА_4 , було роз`яснено порядок і умови відбуття покарання, про що нею була дана підписка, однак остання не виконує обов`язки, покладені на неї вироком суду, на реєстрацію до органу пробації в певні періоди, а саме: у період з 03.05.2023 року по 06.12.2023 року, а також 03.04.2024, 01.05.2024, 05.06.2024, 04.09.2024р. не з`являлась, не маючи на те поважних причин та незважаючи на проведення бесід з засудженою.

У судовому засіданні представник органу пробації та прокурор просили подання задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 пояснила, що не являлась на явку та не повідомляла орган пробації через скрутне матеріальне становище, відсутності коштів навіть на поповнення мобільного телефону, а також через спроби працевлаштуватися. Вину свою визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши засуджену, прокурора, представника органу пробації, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання, виходячи з такого.

Відповідно до наданих матеріалів справи, судом було встановлено, що вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Місцем реєстрації та проживання засудженої вказано: АДРЕСА_1 .

Даний вирок після набрання законної сили надійшов до виконання в Березівський РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

07.04.2023 року громадянці ОСОБА_4 було роз`яснено порядок і умови відбуття покарання, про що нею була дана підписка.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію 07.04.2023 року засудженій ОСОБА_4 було встановлено днем явки першу середу кожного місяця.

Згідно з листком реєстрації ОСОБА_4 у період з 03.05.2023 року по 06.12.2023 року, а також 03.04.2024, 01.05.2024, 05.06.2024, 04.09.2024, 02.10.2024 року до Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області не з`являлась.

15.01.2024 року ОСОБА_4 , винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та проведена профілактична бесіда щодо виконання обов`язків покладених не неї судом. Також засудженою надано пояснення, згідно яких вона дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з двома дітьми; має повну середню освіту, закінчила 11 класів; на теперішній час не працює, займається вихованням дітей; заборгованостей по комунальним платежам не має; бувають конфлікти побутового характеру з співмешканцем ОСОБА_7 ; з дітьми, братом, сусідами та односельчанами конфліктів не виникає; в азартні ігри не грає; інвалідності на інфекційних захворювань не має; алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби ніколи не вживала; вважає себе психічно врівноваженою, спокійною та комунікабельною людиною; вміє контролювати свої емоції, агресії не проявляє; в скоєному кається та бере відповідальність на себе за вчинене; готова до зміни способу життя та розуміє, що саме на ній лежить цей обов`язок.

26.04.2024 року ОСОБА_4 надала центру пробації пояснення щодо своїх попередніх неявок, які є аналогічні попереднім, додатково зазначивши, що в неї були відсутні кошти на дорогу.

25.06.2024 року ОСОБА_4 надала пояснення щодо неявки на реєстрацію до уповноваженого органу пробації 05.06.2024 року, додатково вказавши про неофіційне працевлаштування на ПП «Левада», а також щодо припинення спільного проживання разом з співмешканцем ОСОБА_7 .

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що засуджена в письмових поясненнях проявляє розуміння того, що їй необхідно змінювати спосіб свого життя на краще, а також вчиняє свідомі дії щодо покращення такого, які проявляються у вигляді: самостійного пошуку роботи та працевлаштуванні, при цьому, суд враховує, що центром пробації засуджену на облік до центру зайнятості з невідомих суду причин поставлено не було, адже так вона мала б можливість пройти відповідне навчання та отримати роботу; уникнення конфліктних ситуацій з співмешканцем ОСОБА_7 ; до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась; не має на меті ухилятися від виконання покладених на неї обов`язків; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею.

За довідками-характеристиками ОСОБА_4 , виданими Великобуялицькою сільською радою Березівського району Одеської області, ОСОБА_4 має трьох дітей, однак, разом з нею проживають двоє неповнолітніх, а також співмешканець ОСОБА_7 , старша дитина проживає окремо; час від часу зловживає алкогольними напоями; скарг до сільської ради не надходило.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 після винесення вироку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.

Разом з тим, матеріалами подання та у судовому засідання не доведено факт умисного ухилення засудженої від призначеного випробування, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.

З пояснень ОСОБА_4 встановлено, що неявку на реєстрацію до органу пробації вона допустила через своє скрутне матеріальне становище, повідомляла органу пробації про причини своєї неявки, які були нею допущенні не з метою ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків. Разом з тим, в матеріалах подання є позитивна характеристика на засуджену, зокрема, інформація про те, що протягом іспитового строку вона до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалсь, а також той факт, що має постійне місце проживання, здійснює дії щодо працевлаштування та навпаки виражає прагнення до виправлення, введення соціально-активного способу життя, тобто поведінка засудженої під час розгляду подання в суді демонструє розуміння нею своєї неналежної поведінки, наведення причин такої поведінки, що свідчить про бажання її стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Отже, проаналізувавши суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засуджену вироком суду, дослідивши дані про її особу, суд з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями й визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_4 .

Сукупність встановлених судом обставин дає підстави вважати, що сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 вироком суду, не може бути безумовним свідченням її небажання стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Окрім вищевказаного, суд звертає увагу на ту обставину, що направлення засудженої для відбування покарання до місць позбавлення волі призведе до невиправданого зведення нанівець її зусиль щодо працевлаштування та покращення умов життя, призведе до невиправданого розлучення дітей з матір`ю.

Таким чином, на підставі наведеного вище, беручи до уваги, що поведінка засудженої не вказує на її умисне ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї судом, небажання останньої стати на шлях виправлення, а в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність підстав направлення засудженої для відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, отже особову справу засудженої ОСОБА_4 слід повернути до Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області для продовження здійснення контролю за поведінкою останньої.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного вироком покарання відносно засудженої ОСОБА_4 .

Особову справу засудженої ОСОБА_4 повернути до Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24 липня 2024 року.

СуддяОСОБА_8