ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1543/24 Справа № 201/8983/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою до 04 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що може спонукати останнього до переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначено, що продовжує існувати ризик впливу на свідків та експертів з огляду на те, що ОСОБА_7 відоме їх місце проживання. Також судом зазначено, що більш м`який запобіжний захід неможливо застосувати, оскільки він не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя незаконно встановив обґрунтованість підозри за відсутності у матеріалах кримінального провадження письмового повідомлення про підозру, яке б за змістом відповідало зазначеним у клопотанні слідчого обставинам кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги практику ЄСПЛ, а також не врахував те, що прокурор у судовому засіданні не послався на будь-який інший додатковий фактор, якій міг би підтвердити можливість втечі підозрюваного.

Також слідчий суддя не взяв до уваги, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтується на припущеннях слідчого, прокурора та не підтверджується жодним належним і допустимим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Крім того вказує, що його підзахисний позитивно характеризується за місцем проходження служби, в останнього наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки він має постійне місце проживання, на його утримані перебуває вагітна дружина. Також, слідчий суддя не взяв до уваги стан здоров?я підозрюваного ОСОБА_7 та не врахував необхідність продовження останнім лікування після отриманого поранення,

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, 29 липня 2024 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні на 3 місяці, до 04 вересня 2024 року. На даний час досудове розслідування триває по справі призначено ряд експертиз.

Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що вони є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження та проаналізовані судом першої інстанції.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом виклику на лінію «102» від 04.06.2024; рапортом затримання від 04.06.2024; Протоколом огляду місця події з фото таблицею від 04.06.2024; протоколом огляду трупа з фото таблицею від 04.06.2024; Лікарським свідоцтвом про смерть від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.06.2024; відомостями про судимість від 04.06.2024; протоколом затримання особи ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України від 04.06.2024; протоколом затримання особи ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 04.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.06.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.06.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 12.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.06.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 13.06.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 19.06.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 19.06.2024; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 18.07.2024; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 18.07.2024; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 від 18.07.2024; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 19.07.2024; висновками судово-медичних експертиз (№1106не від 03.07.2024; №1106не/587 від 03.07.2024; №1877е від 25.06.2024; №1876е від 25.06.2024; №972/1542-БД від 12.06.2024; №999/1570-БД від 11.07.2024; №1000/1571-БД від 08.07.2024; №1001/1572-БД від 11.07.2024; №1002/1573-БД від 10.07.2024; №1003/1574-БД від 10.07.2024; №1004/1575-БД від 10.07.2024; №1005/1576-БД від 10.07.2024; №1006/1577-БД від 12.07.2024; №1007/1578-БД від 15.07.2024; висновками судово-трасологічних експертиз (№ СЕ-19/104-24/25642-Д від 21.06.2024; № СЕ-19/104-24/24834-Д від 19.06.2024; іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами,які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення.

Крім того необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи письмового повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яке дозволяє з`ясувати фактичні обставини інкримінованого йому злочину, колегія суддів оцінює критично як безпідставні (а.с. 44-46).

Також є правильним висновок слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 не має соціальних зв`язків на території міста Дніпро чи Дніпропетровської області, оскільки мешкає в Житомирській області, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом виїзду до іншого регіону України та переховування від органів слідства та суду.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування цього підозрюваного від органу досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що існує вагома ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Також є обгрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків з огляду на те, що він знає місце проживання останніх та може здійснювати вплив на осіб, які надали показання, що підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення. Крім того, останньому інкриміноване вбивство за попередньою змовою групою осіб, а отже, залишаючись на волі, ОСОБА_7 може вступити у змову з іншим підозрюваним з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, зареєстрований та проживає в Житомирський області, зареєстрованого місця проживання у м. Дніпро не має.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а позитивна характеристики ОСОБА_7 за місцем проходження служби та хоч і заслуговує на увагу, втім не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого також не обгрунтовують апеляційні вимоги з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні медичні дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах установи попереднього ув`язнення.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному ранньому етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Продовжений запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондує характеру суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу, що не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16 травня 2013 року).

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4