Справа № 194/175/24
Провадження № 1-кп/185/614/24
У Х В А Л А

13 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 26 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника неповнолітнього

потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, працює. Під загрозою застосування суворого покарання у вигляді позбавлення волі у випадку визнання його винуватим ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від суду прокурор обґрунтовує його тим, що ОСОБА_3 інкримінується злочин, який, на думку прокурора, мав місце в період іспитового строку за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області, а тому він може переховуватись від суду під загрозою, щоб уникнути покарання.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовує тим, що обвинувачений має ряд не погашених судимостей.

Неповнолітній потерпілий та його представник, потерпілий покладались на розсуд суду.

Обвинувачений та захисник заперечували проти заявленого клопотання прокурора. Обвинувачений зазначив, що він хоче поспілкуватись з малолітньою дитиною. Прохав застосувати домашній арешт з браслетом.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 17 серпня 2024 року.

Як раніше встановлено, ОСОБА_3 одружений, має на утриманні малолітню дитину, працював, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Але, одночасно він обвинувачується, в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання до восьми років позбавлення волі стосовно неповнолітнього потерпілого із застосуванням ножа. Також встановлено що пред`явлене обвинувачення інкримінується в період іспитового строку за попереднім вироком, який було ухвалено 01 листопада 2023 року.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Дані обставини вже самі по собі, свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик також має місце, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наявності кількох непогашених судимостей, в тому числі й у період іспитового строку.

Таким чином, оцінюючи доводи прокурора, тривалість перебування обвинуваченого під вартою з 28 грудня 2023 року з однієї сторони, та доводи обвинуваченого із захисником з іншої сторони, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Інтереси суспільства на даному етапі за наявних доведених прокурором ризиків переважають інтереси обвинуваченого, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Альтернативний запобіжний захід не попередить вказані ризики з огляду на їх обґрунтування, тому з метою запобігання вказаним ризикам, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави не визначати. В той же час необхідність двомісячного строку тримання під вартою є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 22 вересня 2024 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 22 вересня 2024 року.

В клопотанні про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1