Єдиний унікальний номер: 379/483/24
Провадження № 1-в/379/68/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання начальника Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, а саме про звільнення від покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України)

У С Т А Н О В И В :

28.10.2024 до Таращанського районного суду Київської області надійшло подання начальника Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, а саме про звільнення від покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України).

Подання обґрунтовано тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, до ч. 2 ст. 51, згідно з якою, передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до вироку Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року, ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення в 2023 році - 03.10.2023 року, 02.11.2023 року та 03.12.2023 року. Станом на 01.01.2023 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 2684,00 грн. Сума заподіяних збитків на момент вчинення діянь становить менше 2684,00 грн, а саме 03.10.2023 443,10 грн, 02.11.2023 457, 87 грн, 03.12.2023 443,10 грн.

Крім цього, відповідно до вказаного вище вироку ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення в 2024 році - 05.02.2024 року. Станом на 01.01.2024 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 3028,00 грн. Сума заподіяних збитків на момент вчинення діяння становить менше 3028,00 грн, а саме 324, 94 грн.

На підставі цього просили суд вирішити питання про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, а саме звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

У судовому засіданні представник ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області подання підтримала з наведених у ньому підстав та просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання та звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженою діяння.

Засуджена ОСОБА_6 в судове засідання надала заяву про розгляд подання за її відсутності, не заперечує щодо задоволення подання та звільнення її від покарання.

Вислухавши позицію прокурора, представника пробації та засуджену, дослідивши подання і додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінальної справи № 379/483/24, суд дійшов наступного висновку.

Так, суд установив, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2024 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на засуджену судом покладено обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набрав законної сили 20.06.2024 і не змінювався судами вищих інстанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_6 03.10.2023 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Розмір грошової компенсації, якою ОСОБА_6 заволоділа шляхом обману, складає 443 гривні 10 копійок.

Крім цього, 02.11.2023 року ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Розмір грошової компенсації, якою ОСОБА_6 заволоділа шляхом обману, складає 457 гривень 87 копійок.

Крім цього, 03.12.2023 року ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Розмір грошової компенсації, якою ОСОБА_6 заволоділа шляхом обману, складає 443 гривні 10 копійок.

Крім цього, 05.02.2024 року ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Розмір грошової компенсації, якою ОСОБА_6 заволоділа шляхом обману, складає 324 гривні 94 копійки.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, статтю 51 викладено в новій редакції.

Новою редакцією частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2023 року становить 1342 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, в 2023 році - 03.10.2023 року, 02.11.2023 року та 03.12.2023 року, розмір вартості заволоділого шляхом шахрайства майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2684 грн (1342*2=2684).

Крім цього, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2024 року становить 1514 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в 2024 році - 05.02.2024 року, розмір вартості заволоділого шляхом шахрайства майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3028 грн (1514*2=3028).

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 6 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст.5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, яка вчинила кримінальні правопорушення: 03.10.2023 року на суму 443 гривні 10 копійок, 02.11.2023 року на суму 457 гривень 87 копійок, 03.12.2023 року на суму 443 гривні 10 копійок, 05.02.2024 року на суму 324 гривні 94 копійки, що станом на день вчинення кримінальних правопорушень складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн в 2023 році та 3028 грн в 2024 році).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_6 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викладене узгоджується з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 провадження № 51-2555кмо24.

З огляду на викладене, суд висновує про наявність законних підстав для задоволення подання та негайного звільнення засудженої за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року (ч. 2 ст. 74 КК України).

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IХ від 18.07.2024 року, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 20 травня 2024року, за ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

Повний текст ухвали оголошено 04.11.2024.

Головуючий суддя:ОСОБА_1