Справа № 307/3532/24
Провадження №1-кс/307/604/24
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

29 серпня 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Старший дізнавач СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 27 серпня 2024 року звернулася до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування вказаного клопотання дізнавач посилалася на те, що до чергової частини Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 05 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України встановлено, що 25 січня 2024 року ОСОБА_6 зберігав при собі без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «Канабіс», обіг якого заборонений.

На підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2024 року, у період часу з 06 год. 57 хв. по 08 год. 17 хв. 23.08.2024 року, у АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M11».

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні вказане майно 23 серпня 2024 року постановою дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 визнано речовим доказом.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого майна, яке є предметом кримінального правопорушення, об`єктом криміналістичного дослідження, має значення для досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання дізнавач СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилалася на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, на розгляд клопотання не прибув, однак його неприбуття не перешкоджає розгляд клопотання.

Заслухавши думку дізнавача та дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї ж статті, арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Із зазначеного клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України (а. с. 1-4).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема дізнавачем СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000275, відомості про яке 12 червня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ( а. с. 5).

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку дворогосподарства, житла та надвірних господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та у якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та чорнових записів із зазначеними даними про місце придбання або збуту наркотичних засобів, пакетів для фасування наркотичних засобів, важків для зважування, спеціальних приладів для вживання таких засобів та мобільного телефону яким користується ОСОБА_7 (а. с. 8, 9).

Із протоколу обшуку від 23 серпня 2024 року видно, що під час проведення обшуку виявлено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M11», який вилучено та опечатано в спеціальний пакет Національної поліції України CRI1123342 (а. с. 10-13).

23 серпня 2024 року вилучений мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M11» визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а. с. 6, 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучене під час обшуку дворогосподарства, житла та надвірних господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 майно є речовим доказом, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Задовольнити клопотання старшого дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 23 серпня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M11», який вилучено та опечатано в спеціальний пакет Національної поліції України CRI1123342, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити дізнавачу ОСОБА_3 та не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати власнику майна ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 03 вересня 2024 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1