Справа № 740/6018/24
Провадження № 1-в/740/281/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Ніжинського РВ філії

ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначено, що з 08.08.2023 на обліку у відділі перебуває звільнений від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_5 , відповідно до вироку суду від 08.12.2022. Посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4, 5 КК України, ст. 58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

Представник органу пробації і прокурор у судовому засіданні просили задовольнити подання і звільнити ОСОБА_5 від покарання за ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали за поданням, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 КупкуВ. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. На підставі п.1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Як встановлено цим вироком суду, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

1. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102 ІХ від 24.02.2022 року із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України №2263 ІХ від 22.05.2022 року воєнний стан на території України продовжено із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб.

В подальшому Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України №2500 ІХ від 15.08.2022 року воєнний стан на території України продовжено із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 23.02.2021 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ст. 286 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 2 місяців арешту, звільнений 27.10.2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період, коли судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, скоїв навмисний тяжкий корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 20:00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, прибув до огородженої по периметру території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , пересвідчившись у тому, що його дії носять таємний характер та за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у стіні, розташований з південного боку, проник до господарського приміщення, з якого, шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник до приміщення сараю, звідки умисно, таємно викрав металеву ванну білого кольору вагою 35,1 кг., належну ОСОБА_7 , ринкова вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3023/22 від 25.10.2022 року, становить 700 грн., яку виніс до господарського приміщення, після чого з середини вдарив лівою ногою по дерев`яних дверях даного приміщення, в результаті чого двері відчинилися, та ОСОБА_5 виніс вказану ванну у двір домоволодіння, перекинув її через огорожу, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

2. Крім того, ОСОБА_5 , 15.09.2022 року близько 19:00 год., з метою таємного повторного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, прибув до огородженої по периметру території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , пересвідчившись у тому, що його дії носять таємний характер та за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у стіні, розташований з південного боку, проник до господарського приміщення, звідки умисно, таємно повторно викрав майно, належне ОСОБА_7 оцінено згідно висновку експерта № 3023/22 від 25.10.2022 року, а саме:

- металеву трубу довжиною 120 см. діаметром 100 мм., ринкова вартість якої становить 150 грн.;

- пластикову трубу довжиною 3 м. діаметром 110 мм., ринкова вартість якої становить 225 грн., а всього на загальну суму 375 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

3. Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 16:30 годин, перебуваючи біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: з метою заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_8 , повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про те, що йому потрібно терміново зателефонувати, після чого отримав від ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Redmi Xiaomi 9c» модель «M2006 C3MNG», та зробив вигляд, що комусь телефонує. Маючи у своєму розпорядженні вказаний мобільний телефон, у момент, коли ОСОБА_8 відвернула від нього свою увагу, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та вимкнув телефон, тобто шляхом обману потерпілої, заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки марки «Redmi Xiaomi 9c» модель «M2006 C3MNG», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 3380/22 від 17.11.2022 року становила 3920 грн., розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

За вироком суду дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану»; «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану»; «заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно».

На час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_5 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2022 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240 грн. 50 коп. (2481 грн. ? 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, у 2022 році на час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_5 діяння, а саме 23.08.2022 та 15.09.2022, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала за кожним епізодом окремо 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248,10 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 248,10 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення діяння, що у даному випадку на 2022 рік становить 2481 грн (1240,50 ? 2), а відтак суд доходить висновку, що усунено караність діянь, за які ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вартість майна, за вчинення 23.08.2022 та 15.09.2022 крадіжок якого він засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 у справі № 189/2021/22 становить 700 грн та 375 грн, відповідно, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2022 рік (2481 грн), у зв`язку з чим ОСОБА_5 підлягає звільненню судом від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити від покарання, призначеного йому вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, без застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, який обчислювати з моменту проголошення вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_5 - з 08.12.2022, із зобов`язанням ОСОБА_5 на підставі п.1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1