Справа № 946/8898/24
Провадження № 1-кс/946/2768/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 01.10.2024 року слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просить скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування вимог скарги (з урахуванням уточненої скарги від 06.11.2024) ОСОБА_3 зазначив, що подані ним заяви до поліції від 14.08.23 № К-76, 05.08.24 № К-63, 23.08.24 № К-729, 02.09.2024 № К-72 були розглянуті. За відсутністю кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Копію постанови він отримав 29.10.2024. З постановою не згоден, боржник ОСОБА_6 борг не повертає та рішення суду від 29.03.2023 (справа № 946/3455/22) не виконує. Державний виконавець ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по виконавчому провадженні №73697325 нічого не можуть стягнути тому, що боржник позбувся власності, щоб не повертати борг та унеможливити стягнення боргу. Так, після того, як ОСОБА_6 дізнався, що було відкрито провадження за його позовом до нього про стягнення боргу за договором позики, він домовився зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , директором «свого» підприємства ТОВ «Агроінвест-ТТ» ОСОБА_10 , та колишнім кінцевим бенефіціарним власником та учасником товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТ-ТТ" ОСОБА_11 переоформити на останніх належне йому майно з метою приховування такого майна та недопущення звернення стягнення на нього у зв`язку з невиконанням зобов`язання передо мною, зокрема з виплати боргу за договором позики. Транспортні засоби «HONDA GOLD WING GL1800», «SKODA CITIGO» та «VOLKSWAGEN TOUAREG» продовжують фактично перебувати y користуванні ОСОБА_6 . Так само, станом на сьогодні, гаражем індивідуального автотранспорту продовжує користуватися саме ОСОБА_6 . Дії ОСОБА_6 свідчать про те, що він заволодів коштами у розмірі 71 000 доларів США шляхом введення в оману та зловживаючи довірою. Наміру повернення цих коштів ОСОБА_6 не мав. Так само, за спільною змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 також вчинив дії, направлені на спробу ускладнити та унеможливити стягнення з нього коштів в примусовому порядку за рішенням суду та під час виконавчого провадження. Дії ОСОБА_6 та інших осіб свідчать про те, що ОСОБА_6 взяв кошти у нього в борг без наміру їх реального повернення, а також вчиняв дії, направлені на приховування свого майна та унеможливлення в подальшому його примусової реалізації в рахунок погашення бору. Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, зокрема: не допитувалися особи на користь яких ОСОБА_6 було відчужено майно, не перевірялися обставини фактичного продовження користування таким майном ОСОБА_6 після його відчуження, не було перевірено рух коштів по рахункам ОСОБА_6 , вивіз коштів за межі України тощо. Фактично, слідчий, під час здійснення досудового розслідування обмежився посиланням лише на обставини, які були встановленні рішенням суду по справі № 946/3455/22 від 29 березня 2023 року.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та уточнення, зазначивши, що нічого не зроблено по справі. ОСОБА_6 отримав обманим шляхом кошти у нього. Все майно переоформив на інших осіб, які є родичами чи знайомими боржника. Щоб ухилитися від виконання судового рішення та не повертати гроші він не становиться клієнтом банку, де регулярно ходить та знімає/отримує гроші за свою господарську діяльність, він є фермером та має декілька сільськогосподарських підприємств. Однак вони зареєстровані на його родичів. Також, ОСОБА_6 набрав кредитів в банках та також не повертає, керує фірмами через підставних осіб чи через інші фірми, яких він теж є власником/бенефіциарем. Виконавці також не можуть стягнути борг через шахрайські дії ОСОБА_6 . Він переховується, переїжджає, щоб виконавець не міг знайти його. Щоб ухилитися від виконання судового рішення, боржник не реєструє на себе майно, банківські рахунки, а все існуюче майно переоформив, хоча й продовжує особисто всім користуватися. На його думку є склад злочину в діях ОСОБА_6 .

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що постанова є законною, вмотивованою. Просить відмовити у задоволенні скарги. Було винесено рішення по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_6 суми заборгованості. Частина у розмірі 6000 доларів США була повернута боржником. Тобто спростовується, що у ОСОБА_6 не було наміру повернути кошти. Було здійснено ряд слідчих дій, отримано тимчасові доступи. Фірми ОСОБА_6 є збитковими. Майна, окрім квартири, немає, однак на цю квартиру неможливо накласти стягнення, так як там зареєстрована малолітня особа. З допиту ОСОБА_6 встановлено, що грошові взаємовідносини у них склалися з 2017 року та сума боргу була набагато більше, однак ОСОБА_6 повертав кошти частково. Рішення по цивільній справі повинно виконуватись в рамках процедури примусового виконання судових рішень, а не в рамках кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника, слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

01.10.2024 року слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 прийняв постанову про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Постанову ОСОБА_3 отримав 29.10.2024 року.

Таким чином, строк звернення до слідчого судді не пропущений.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування постанови слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 04 січня 2021 року було передано в борг ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 71000 (сімдесят одна тисяча) доларів США. Грошові кошти були передані з умовою їх повернення в строк до 30 жовтня 2021 року, а також сплати процентів за користування ними у розмірі 10 % відсотків річних. Крім того, у травні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики у сумі 74773,70 доларів США, що складається з суми основного боргу у розмірі 71000,00 доларів США та відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3773,70 доларів США. Так, зазначені відносини регулюються цивільним законодавством та в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та у теперішній час вичерпані можливості отримання достатніх доказів для встановлення винних та підтвердження їх вини у суді.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, то по даному кримінальному провадженню слідчим не було здійснено усіх необхідних слідчих, дій, направлених на встановлення усіх необхідних даних за вказаним кримінальним правопорушенням. Це свідчить про передчасність та безпідставність прийняття оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.

Постанова від 01.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, майже повністю складається із цитування рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №946/3455/22. Та потім у постанові про закриття кримінального провадження від 01.09.2024р. робиться висновок про відсутність складу злочину з огляду на те, що «в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення…», однак при цьому не наведений будь-який аналіз матеріалів кримінального провадження, не проведено аналіз здійснених слідчих дій, не наведено ґрунтовний аналіз доказів, які б свідчили про наявність підстав для закриття кримінального провадження та не відображено обставин та виявлення доказів, які б достеменно свідчили про виникнення підстав для закриття кримінального провадження. При цьому, твердження про вичерпання усіх можливостей отримання достатніх доказів не підтверджується жодними зазначеними у постанові доказами, та не обґрунтовано.

Отже, оскаржувана постанова не є вмотивованою, в ній відсутня повна та вичерпна оцінка доказів.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, слідчим не надано оцінку зібраним доказам, проведеним слідчим діям та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження, не усунуто встановлених протиріч.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчим в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником. Не проведення слідчим певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній. Крім того, невжиття слідчим усіх необхідних слідчих (розшукових) дій/заходів призвело до необґрунтованості його вчинення, які містяться в оскаржуваній постанові щодо обставин, які повинні б були бути встановлені слідчим.

Таким чином, з огляду на викладене, вбачається формальний підхід слідчого до проведення досудового розслідування. Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення слідчого є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування постанови від 01.10.2024 року слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 01.10.2024 року слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0001109 від 01.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 07.11.2024р. о 09:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1