Справа №345/5434/24
Провадження № 1-кп/345/361/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження № 0000178 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш Калуської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Проступок вчинено за наступних обставин:

25.08.2024 р., близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував в м. Калуш, поблизу магазину «Конвалія», де у нього виник конфлікт із ОСОБА_5 в ході якого у нього виник протиправний умисел спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, після чого наніс ще один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, які згідно висновку експерта від 26.08.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

25.09.2024 р. потерпілий подав до суду заяву, в якій зазначив, що всі покази підтримує повністю, також зазначив, що обвинувачений не розкаявся у вчиненному, належних висновків для себе не зробив, вибачення у нього не просив, а навпаки телефонував та залякував, тому просить суд суворо його покарати та призначити максимальну міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. Також зазначив, що ним був заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, який він просить задоволити повністю. Розгляд кримінального провадження просить проводити у його відсутності так як в силу сильних душевних хвилювань не зможе прийти до суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснивши, що він дійсно 25.08.2024 р., близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в м. Калуш поблизу магазину «Конвалія», вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, уході якого наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, після чого наніс ще один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя. Запевняє, що такого більше не повториться та просить суворо його не карати. Цивільний позов визнає частково, в сумі 5 000,00 грн.

Прокурор у судовому засіданні просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також просить вирішити питання щодо речових доказів. Цивільний позов просила задовольнити частово.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений , прокурор та потерпілий не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені проступку знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав себе винуватим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопоушення (проступку) щодо особи з інвалідністю.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді штрафу, з урахуванням відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки, яке буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судових витрат не було.

Також, потерпілим заявлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням. Так, ОСОБА_5 стверджує, що неправомірними діями ОСОБА_4 йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він переніс фізичний біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, було принижено його честь та гідність, він проходив відповідне лікування, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя, що викликане травмою. Також стверджує, що певний період часу він не міг ходити на роботу, що призвело до втрати частини заробітку, що також є додатковим переживанням для нього. Окрім того, після вказаної події ОСОБА_4 телефонував йому з різних номерів та погрожував, тому у нього виникли постійні переживання, які призвели до того, що він боїться сам знаходитись на вулиці, в інших місцях, відчуває постійний головний біль, запаморочення, переживання, стривоженість та дискомфорт, не може нормально спати вночі. Моральну шкоду ОСОБА_5 оцінив у розмірі 50 000,00 грн. та просив стягнути її з ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладені доводи потерпілого щодо заявлених вимог на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що моральна шкода йому завдана незаконними діями ОСОБА_4 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із завданою шкодою. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує принцип розумності та справедливості, та вважає, що позовні вимоги потерпілого щодо стягнення моральної шкоди в запропонованому ним розмірі завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому вважає за можливе частково задовольнити вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, всього в розмірі 8 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази:

-Медичну довідку № 3645 від 25.08.2024 року видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , яку поміщено до паперового конверту, опечатано та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000178 - після вступу вироку в законну силу повернути законному володільцю;

-Оптичний носій інформації марки «Verbation» типу DVD-R з відеозаписами портативних відео реєстраторів працівників поліції, в ході виконання службових обов`язків з 25.08.2024 по 26.08.2024 року, на якому наявні 2 відео файли під назвами: ОСОБА_6 тілесні (1); ОСОБА_6 тілесні (2) - після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах справи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8 000,00 грн. спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: