ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2645/24 Провадження 1-кп/636/902/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0002544 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

Головний сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - кулеметника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин 24 лютого 2022 року не з`явився на місце дислокації підрозділу - до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у АДРЕСА_2 , отримавши команду «База», а залишився за місцем свого мешкання, після чого до 27.02.2024 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Під час судового розгляду між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002544, та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.5 ст.407 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність тяжких наслідків від його дій, беручи до уваги суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони вважають за можливе при призначенні ОСОБА_9 , покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, застосувати норму ст.69 КК України, та погодилися на призначення останньому більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст.407 КК України.

Так, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком 2 (два) роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Угоду по кримінальному провадженню №0002544 про визнання винуватості, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і призначити покарання, у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з 01 березня 2024 року, тобто з моменту застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення день за день або за правилами, передбаченими в частині першій ст.72 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківської апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1