Провадження №1-кс/523/3706/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , отримавши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 (у вигляді клопотання в порядку ст.206 КПК України) на адміністративне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненне співробітниками поліції о 08 годині 45 хвилин 20 листопада 2024 року на розташованому в АДРЕСА_1 , блок-пості, з наступним доставленням затриманого до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де того силоміць продовжують утримувати в підвальному приміщенні.

Адвокат ОСОБА_2 в своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 невідкладно доставити затриманого ОСОБА_3 до Суворовського районного суду м. Одеси для перевірки зазначеної інформації.

Слідчий суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за даною скаргою, оскільки вона подана на дії, що не вчинені у зв`язку із можливим досудовим розслідуванням кримінального провадження, а відтак не підлягають оскарженню слідчому судді (ч.4 ст.304 КПК України).

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України чи в ізоляторах тимчасового тримання.

Натомість за змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст.208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст.207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Виходячи із встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства, слідчим суддею встановлено, що твердження про незаконне затримання особи не підтверджується жодними переконливими матеріалами.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження. Доводи заяви про незаконне затримання громадянина ОСОБА_3 , не знайшли свого підтвердження, а відтак слідчий суддя приходить висновку, що у відкритті провадження по заяві в порядку статті 206 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст.206-208, ст.ст.3-4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1