УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2022 р. за № 0002741, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2022 р. за № 0002741, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України.

Ухвалою суду від 19.08.2024 р., внесеною до Журналу судового засідання, у зв`язку із порушенням з боку обвинуваченого ОСОБА_5 порядку в залі судового засідання, неодноразовими висловлюваннями образливого та нецензурного характеру з боку обвинуваченого на адресу головуючого та прокурора, не підкорення обвинуваченого розпорядженням головуючого стосовно дотримання порядку в залі судового засідання, після неодноразового попередження обвинуваченого про наслідки його агресивної поведінки, зокрема видалення останнього із зали судового засідання на весь час судового розгляду, та продовженням вчинення з боку обвинуваченого дій, спрямованих на порушення порядку в залі судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_5 було видалено із зали судового засідання на весь час судового розгляду кримінального провадження.

Приймаючи рішення про видалення обвинуваченого із зали судового засідання, суд керувався положеннями ч. 1 ст. 330 КПК України, відповідно до змісту якої слідує, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту.

Після повернення до зали засідання обвинуваченому надається можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та дати пояснення щодо них. У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду, судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення.

14.10.2024 суддею Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 за наслідками розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючому судді, було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід (справа № 760/12567/23, провадження №1-кс/760/8532/24).

Таким чином, суд продовжив судовий розгляд кримінального провадження у відсутність обвинуваченого ОСОБА_5 , видаленого із зали засідання на весь час судового розгляду.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про оголошення перерви в судовому розгляді на стадії дослідження судом письмових доказів сторони обвинувачення, зазначивши, що має призначене в іншому суді інше судове засідання.

Також, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивованому тим, що строк дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, однак кримінальне провадження по суті не розглянуто, обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду. У зв`язку із чим, прокурор просить продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення вважає необґрунтованим, тому просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту.

Також, захисник звернувся до суду із клопотанням про повернення обвинуваченого ОСОБА_5 до зали судового засідання з метою подальшої безпосередньої участі обвинуваченого у судовому розгляді.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , а також клопотання захисника обвинуваченого про повернення останнього до зали судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк 60 днів.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень на підставі вироку суду, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрованого постійного місця проживання у м. Києві не має, однак проживав у військовому містечку при в/ч, де проходив військову службу за мобілізацією, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали досудового розслідування, а тому він обізнаний із анкетними відомостями потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику можливого впливу на потерпілу та свідків з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

На переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 на даному етапі судового розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановленим судом, та переліченим в ухвалі суду.

У зв`язку із викладеним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинуваченого до зали судового засідання, то суд зазначає наступне.

Із врахуванням приписів ст. 330 КПК України, та неналежної попередньої процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 у судових засіданнях під час судового розгляду кримінального провадження, яка проявлялась у нецензурній лайці на адресу головуючого судді та прокурора, нехтуванням законних вимог головуючого стосовно припинення неналежної поведінки у судовому засіданні, враховуючи те, що суд до 19.08.2024 р., після відповідного попередження видаляв обвинуваченого ОСОБА_5 із зали судового засідання через агресивну поведінку по відношенню до головуючого, після чого повернув обвинуваченого до зали засідань з метою допиту останнього із вірою у те, що обвинувачений усвідомив негативний характер своєї поведінки та її невідповідності етичним нормам поведінки у суспільстві, однак обвинувачений у подальших судових засіданнях продовжив застосовувати нецензурну лайку та проявляти зневажливе ставлення до суду як інституції та головуючого судді, судом було прийнято рішення про видалення обвинуваченого із зали судового засідання на весь час судового розгляду, та наразі суд не вбачає обґрунтованих підстав для зміни раніше прийнятого рішення.

У зв`язку із чим, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 31, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 336, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 409 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду діє до 12 грудня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинуваченого до зали судового засідання, - відмовити.

Оголосити перерву в судовому розгляді, задовольнивши клопотання прокурора про відкладення слухання справи, до 12.11.2024 р. 09 год. 10 хв.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1