ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/942/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/4460/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000603 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 3 статті 321 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2024 року клопотання слідчого задоволено, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування до 20 вересня 2024 року включно, визначено ОСОБА_7 суму застави у розмірі 120 (сто двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень, при внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Захисник підозрюваної, на погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання або ж надати можливість внести мінімальний розмір застави. Апеляційні вимоги захисника мотивовані тим, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є занадто суворим, а визначений розмір застави є непомірним та занадто великим, оскільки відповідно до вимог КПК України такий розмір визначається для особливо тяжких злочинів. У судовому засіданні підозрювана щиро розкаялася, бажає співпрацювати з органами досудового розслідування. Зазначає, що потерпілих та свідків за інкримінованими ОСОБА_7 епізодами не має, а тому ризик впливу на них відсутній. ОСОБА_7 працює майстром з татуювань, має можливість працювати та утримувати себе самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000603 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 3 статті 321 КК України. 20.06.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 3 статті 321 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2024 щодо підозрюваної ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 18.08.2024 включно, та визначено заставу в розмірі 363 360 гривень. 08.08.2024 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до 3 (трьох) місяців, тобто до 20.09.2024 року включно. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, неможливість застосування до підозрюваної на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, слідчим суддею не встановлено наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання відповідає вимогам статей 193-194, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, є безпідставними, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини щодо кількості епізодів злочинної діяльності та кількості згортків із наркотичною речовиною, що були виявлені працівниками правоохоронних органів за місцем мешкання ОСОБА_7 . Визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів, щире каяття та бажання співпрацювати з органом досудового розслідування не спростовує обгрунтованості висновків слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 . Суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_7 таких міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, які б були достатньою гарантією забезпечення її належної процесуальної поведінки, у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. Захисник підозрюваної стверджує, що остання працює майстром з татуювань та може самостійно себе утримувати, однак такі доводи не є достатніми для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ризиком є певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення можливого покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

З огляду на кількість епізодів злочинної діяльності, обставини, що встановлені органом досудового розслідування та зазначені у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції вважає, що ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України та які були встановлені слідчим суддею, продовжують існувати, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують їх наявності. Клопотання слідчого про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою є мотивованим, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки лише винятковий за своє суворістю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 обумовлена неможливістю виконання всіх слідчих та процесуальних дій до закінчення строку тримання під вартою, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді, оскільки як зазначено у клопотанні слідчого необхідно отримати висновки призначених експертиз, встановити повне коло свідків, встановити інших осіб, яким збували наркотичний засіб, вирішити питання щодо зміни кваліфікації злочинів, виконати інші слідчі та процесуальні дії.

Щодо доводів захисника про визначення непомірного розміру застави, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. На переконання колегії суддів, саме такий розмір застави, що визначений слідчим суддею, буде достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, у випадку внесення такої суми, а тому підстав для його зменшення судом апеляційної інстанції не встановлено. Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. З огляду наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України та обставини інкримінованих злочинів, що викладені у повідомленій про підозру ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що саме визначений слідчим суддею розмір застави понад 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатний забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не є достатніми для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу або зменшення розміру застави.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: