Провадження № 1-кс/175/4871/24
20 листопада 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.303 КПК України,-
Поданою на розгляд слідчому судді скаргою скаржник порушує перед слідчим суддею питання про бездіяльність ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою, яка була подана 11.10.2024 року за фактом крадіжки майна, а саме врожаю кукурудзи з поля ПП «Трійка Агро», в якому вона є директором.
Вивчивши зміст скарги, перевіривши надані заявником копії відповідних документів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги виходячи з наступного.
Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входять і заявники на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскаржити бездіяльність посадової особи правоохоронного органу, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).
Даючи оцінку вимогам, викладеним по суті оскаржуваної постанови слідчого, приходжу до наступного висновку.
Станом на день розгляду скарги, слідчому судді не надано відомостей про внесення до ЄРДР уповноваженою особою відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Не вдаючись до аналізу правильності кваліфікації кримінального правопорушення, про яке вказано в заяві про вчинення кримінального правопорушення, вважаю за необхідне зазначити, що правоохоронним органом не було вчинено дій, які б були спрямовані на встановлення обставин, що можуть мати значення у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.303 КПК України - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1