ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2302/24 Справа № 210/2728/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року, якою задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року задоволено подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні подання ДУ «Криворізька ВК № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .. Зазначає, що суд безпідставно задовольнив подання колонії. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а саме грабіж, вчинений в умовах воєнного стану. Засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в установі тільки 2 рази був заохочений та жодного разу не був залучений до оплачуваної праці, що свідчить про відсутність сумлінного ставлення до праці. Крім того, виконання робіт по самообслуговуванню та благоустрою колонії в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України є обов`язком кожного засудженого, що передбачено ч. 3 ст. 107 КВК України.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.05.2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.09.2022 року вирок змінено та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

Початок строку відбуття покарання: 15.04.2022 року, кінець такого строку: 15.04.2025 року.

Станом на момент розгляду справи засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання. Невідбута частина покарання складає 10 місяців та 17 днів позбавлення волі.

З 18.04.2022 року перебував в ДУ «Криворізька УВП №3» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 11.11.2022 в ДУ «Криворізька виправна колонія № 80», ОСОБА_7 був заохочений 2 рази в період з 2023-2024 роки за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Вивчивши відомості про особу засудженого ОСОБА_7 та його поведінку, колегія суддів зазначає, що протягом строку відбування покарання, у ОСОБА_7 наявні заохочення лише за певний період часу, а саме за 2023 та 2024 роки, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджений зобов`язаний виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню та благоустрою колонії.

Тобто, виконання робіт по самообслуговуванню та благоустрою колонії в порядку ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком кожного засудженого, а протягом всього періоду відбування покарання засуджений взагалі не був працевлаштований, тому доводи апеляції прокурора заслуговують на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки засуджений повинен протягом всього часу відбування покарання довести своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

В задоволенні подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді