Справа № 464/4566/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1004/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2024, в межах кримінального провадження № 0000541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2024 частково задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 вересня 2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- не покидати своє місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період часу, а саме з 00.00 год по 05.00 год, за виключенням необхідності забезпечення особистої безпеки під час оголошення повітряної тривоги для перебування в укритті чи іншої загрози життю, пов`язаної із воєнним станом;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 та свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що при вирішенні питання доцільності продовження підозрюваному запобіжного заходу враховано особу підозрюваного, та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, підстави та обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу. На даний час, жодна із зазначених вище обставин, які слугували застосуванню запобіжного заходу не змінилась та ризики не відпали, адже кримінальне провадження перебуває лише на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим підстави для незастосування запобіжного заходу відсутні. Відтак вважала обґрунтованою позицію прокурора, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду зазначеного клопотання, так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у разі визнання його винуватим законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому враховуючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором не доведений, проте жодним чином не впливає на рішення слідчого судді.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в інтересах підозрюваного, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу; прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора. Вважає ухвалу слідчого судді необгрунтованою, незаконною, винесеною у супереч чинного кримінального процесуального законодавства.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що неможливо встановити чи потерпілому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою « небезпека для життя та здоров`я на момент заподіяння», чи середньої тяжкості, як і неможливо встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , оскільки єдиним доказом, який свідчить про наявність наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень є висновок СМЕ. Відповідно підозра є необгрунтованою.

Апелянт зазначає, що кожна особа має право на необхідну оборону. Незважаючи на те, що на ОСОБА_7 напала група осіб, які вживали наркотичні засоби в під`їзді будинку брата та які були озброєнні ножами, а він захищав своє життя та здоров`я, поліція вказаних фактів не перевірила. Саме цю обставину не взяв до уваги слідчий суддя. Особи які брали участь в нападі на ОСОБА_7 давали суперечливі покази, які спростовуються зокрема і відеозаписом з камер спостережень, які містяться в матеріалах справи.

Апелянт наголошує, що ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, оскільки ОСОБА_7 жодним чином немає наміру перешкоджати слідству; наміру переховуватися у нього немає, оскільки до цього часу він ним не скористався і в подальшому не планує. У справі відсутні підтвердження зазначених в клопотанні ризиків, не зазначено прокурором чи вживались з їх сторони заходи для запобігання заявленим ризикам.

Апелянт зазначає, що можливості та наміру у підозрюваного вплинути на потерпілого та свідків немає і підтверджень цьому прокурором не надано через відсутність доказів.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 проживає в м. Львові разом з дружиною та малолітньою дитиною, які повністю перебувають на його утриманні. ОСОБА_7 на даний час перебуває на реабілітації у зв`язку з отриманими травмами по захисту національної безпеки та територіальної цілісності України. Крім того ОСОБА_7 після порання навчає як інструктор діючих військових так і цивільних, а навчання проводяться в різний період доби, відтак обмеження його в часі у зв`язку із застосування запобіжного заходу сприятими підриву заходів з підготовки військовослужбовців для участі в бойових діях.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_6 , підтриману підозрюваним ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами кримінального провадження, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відділом поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541, в якому ОСОБА_7 25 червня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу було враховано особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, виключно позитивну характеристику, місце проживання, який одружений, військовослужбовець, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, проте підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому такий може переховуватися від органів досудового розслідування.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу слідчого судді суд першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу стороною захисту оскаржена не була.

Слідчий суддя, при продовжені підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, врахував дані про особу підозрюваного; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, підстави та обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу. На даний час, жодна із зазначених вище обставин, які слугували застосуванню запобіжного заходу не змінилась та ризики не відпали, адже кримінальне провадження перебуває лише на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим підстави для незастосування запобіжного заходу відсутні.

Прокурором доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду зазначеного клопотання, так як останній опідозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у разі визнання його винуватим законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому враховуючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором не був доведений.

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, як домашній арешт в нічний період доби, а саме на час комендантської години, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного доводи про те, що слідчий суддя помилково прийшов до висновків, про доведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України є не обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2024, в межах кримінального провадження № 0000541, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у певний період доби - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: