УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000264 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ФОП, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000264 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка підозрюваного та захисника від 22.08.2024 року (а.с. 32-33 т. 2).

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений до зали суду під вартою.

Клопотання обґрунтоване наступним.

24.02.2022 Збройними силами Російської Федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою Російської федерації, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ та ін.)».

У зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України Кабінетом Міністрів України 26.02.2022 прийнято розпорядження №188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», яким тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю (Луганська, Харківська, Сумська, Чернігівська, Вінницька, Одеська, Миколаївська, Херсонська, Запорізька, Донецька, Дніпропетровська, Київська, Полтавська, Черкаська, Житомирська, Рівненська, Волинська області та місто Київ) за переліком згідно з додатком до розпорядження.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022 з Російською Федерацією заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 42 Конституції України закріплено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

09.04.2022 Постановою КМУ №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації», заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

27.09.2022 Постановою КМУ №1076 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію Російської Федерації», заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є Російська Федерація.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спрямовану на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , достовірно усвідомлювали, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, вирішили скористатися протиправним механізмом ОСОБА_7 .

Так, 10.03.2017 року в Департаменті реєстрації Харківської міської ради громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрував фізичну особу - ФОП ОСОБА_7 , основний вид діяльності якої є - «Неспеціалізована оптова торгівля».

Починаючи з березня 2017 ОСОБА_7 , будучи фізичною особою підприємцем, здійснював господарську діяльність як з підприємствами-резидентами України, а також здійснював зовнішньоекономічну діяльність з суб`єктами господарювання - нерезидентами, в тому числі з підприємствами Російської Федерації та Республіки Білорусь.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації, в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним, та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, маючи намір й надалі здійснювати підготовку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, вирішив організувати злочинний механізм поставки продукції до Російської Федерації, а також продаж такої продукції на території держави - агресора, шляхом прихованого транзиту товарів через Республіку Казахстан.

Так, ОСОБА_7 розробив механізм усунення перешкод у здійсненні допомоги державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів особами з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації.

У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_7 здійснив пошук транзитного підприємства на поставку продукції осіб з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації та досяг попередньої змови з невстановленою досудовим розслідуванням особою - громадянином Казахстану на ім`я « ОСОБА_12 », що здійснює господарську діяльність від імені індивідуального підприємця "Байтерек" (INN НОМЕР_2, IE НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) (далі по тексту - «ІНФОРМАЦІЯ_12»), який достовірно усвідомлював, що кінцевими отримувачами вказаної продукції будуть російські суб`єкти господарювання.

Так, ОСОБА_7 експортує продукцію громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації, яка б мала б номінально поставлятись для потреб компанії, зареєстрованої в Республіці Казахстан, одразу після цього, за вказівкою ОСОБА_7 вказана вище компанія, мала б направляти відповідну продукцію до російських суб`єктів господарювання на території Російської Федерації.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше листопада 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вступили у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_7 з метою завдання шкоди Україні шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

При цьому вищевказані особи розуміли, що здійснювати вказану діяльність вони зможуть лише у взаємодії з державою - агресором, в тому числі і шляхом сплати податків до бюджету РФ та постачання товарів на її територію, тобто свідчитиме про передачу матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора. Також, вказані особи достовірно усвідомлювали, що наведені дії є незаконними та призведуть до завдання шкоди Україні.

З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 06 листопада 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи намір здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досягли попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ИП ОСОБА_13 , ( ИНН НОМЕР_3, АДРЕСА_5 ), про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: шапки зимні в кількості - 291 кг., загальною вартістю 1 138 доларів США та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали ОСОБА_7 з метою їх подальшого експорту.

Надалі, не пізніше 06 листопада 2023 року ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, будучи уповноваженим на укладання та підписання зовнішньоекономічних контрактів (договорів), здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи, що постачання товарів, підготовлених та переданих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , до країни-агресора в умовах військового стану сприятиме її економічному розвитку та буде спрямовуватись у тому числі на розвиток військово-промислового комплексу Російської Федерації, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, почав готувати та особисто підписувати контракти, специфікації, а також інші документи щодо характеристик та постачання товару, а також безпосередньо організовувати відправку товару на адресу індивідуального підприємця "Байтерек" (INN НОМЕР_2, IE НОМЕР_1 , АДРЕСА_4) , що розташований на території Республіки Казахстан.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом ОСОБА_7 , підготував митну декларацію №UA від 06.11.2023 та направив її до Харківської митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_7 експортував наступну продукцію: «шапки зимні в кількості - 291 кг.», до індивідуального підприємця "Байтерек" (ІНФОРМАЦІЯ_13 ), яке отримало вказаний вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 17.12.2023.

З метою реалізації злочинного умислу 08.12.2023 ОСОБА_5 в месенджері - «Ватсап», повідомив ОСОБА_7 реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме: ИП ОСОБА_13 , ( ИНН НОМЕР_3, АДРЕСА_5 ).

Вказану інформацію ОСОБА_7 передав для виконання «Каіржану».

У подальшому відправлена ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , продукція, а саме: «шапки зимні в кількості - 291 кг., загальною вартістю 1 138 доларів США», з Республіки Казахстан спрямована до Російської федерації, на адресу ИП ОСОБА_13 , ( ИНН НОМЕР_3, АДРЕСА_5 ), яке отримало вантаж 20.01.2024.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за пособництва ОСОБА_7 здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу ИП ОСОБА_13 , чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 02 лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи намір й надалі здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ИП ОСОБА_14 , (ИПН НОМЕР_4, г. Москва), про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: шапки зимні в кількості - 135 штук, та сумки жіночі в кількості - 16 штук, загальною вартістю 1 927 доларів США, та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали ОСОБА_7 з метою їх подальшого експорту.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом останнього, підготував митну декларацію №24UA80U5 від 02.02.2024 та направив її до Харківської митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_7 експортував наступну продукцію: шапки зимні в кількості - 135 штук, та сумки жіночі в кількості - 16 штук, ИП ОСОБА_14 , (ИПН НОМЕР_4, г. Москва), яке отримало вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13.03.2024.

З метою реалізації злочинного умислу 0.03.2024 ОСОБА_5 в месенджері - «Ватсап», повідомив ОСОБА_7 реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме ИП ОСОБА_14 , (ИПН НОМЕР_4, г. Москва), вказану інформацію ОСОБА_7 передав для виконання «Каіржану», та ИП ОСОБА_14 , (ИПН НОМЕР_4, г. Москва), отримало вантаж не пізніше 13.03.2024.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за пособництва ОСОБА_7 здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу ИП ОСОБА_14 , (ИПН НОМЕР_4, г. Москва) чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. (а.с. 17-21 т.2).

22.08.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. (а.с. 22-30 т.2).

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків інших підозрюваних в даному кримінальному, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий звернувся з даним клопотанням.

Окрім цього, слідчим, в прохальній частині клопотання зазначено не визначати розмір застави.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому. Крім того, відмовився від дослідження письмових документів, які були долученні як додатки до клопотання на підтвердження причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому дій, у зв`язку із їх неналежністю до вказаного клопотання та які стосуюится іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні. Просив розпочати їх дослідження з аркуша 111 тому 1.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покласти на підозрюваного лише певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки на його думку підозра необгрунтована. Крім того, на думку захисника, дії ОСОБА_5 кваліфіковані не вірно, на його думку правильна кваліфікація дій його підзахисного повинна бути за ч. 4 ст. 111-1 КК України, який є нетяжким злочином. Також захисник долучив характеризуючи матеріали стосовно свого підзахисного, а саме копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та інші копії документів, які на думку захисника позитивно характеризують підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Щиро розкаявся з приводу вчинених ним дій та визнав причетність до вказаних у клопотанні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є законним та обґрунтованих та таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000264 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 10-15 т. 1, протокол затримання підозрюваного від 22.08.2024 року а.с. 17-21 т.2, повідомлення про підозру від 22.08.2024 року а.с. 22-30 т.2.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, а саме: протоколом обшуку від 20.06.2024 (а.с. 111-116 т.1), постановою про визнання та приєднання речових доказів від 20.06.2024 (а.с. 117-119 т.1), протоколом огляду від 17.07.2024 з додатками та фототаблицями (а.с. 120-250 т.1, а.с. 1-3 т.2), протоколом затримання підозрюваного від 22.08.2024 року (а.с. 17-21 т.2), повідомленням про підозру від 22.08.2024 року (а.с. 22-30 т. 2) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що право на перекваліфікацію дій підозрюваного не входить до кола повноважень слідчого судді, а відноситься на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні. При цьому досудове розслідування ще триває, проводяться слідчі дії, направлені на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя враховує наявність даного ризику, який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, дана спроба була неодноразово реалізована підозрюваним під час досудового розслідування, що підтверджується наявними та доданими до даного клопотання матеріалами. Зокрема, підозрюваний, використовуючи програми обміну повідомленнями для смартфонів (мобільного додатку), здійснював видалення текстових та графічних повідомлень задля знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків/ підозрюваних та дослідження їх судом.

Наступним ризиком, яким сторона обвинувачення обгрунтовувала свою позицію є перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Наявність даного ризику, органом досудового розслідування обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 є лише ланкою добре налагодженої злочинної схеми щодо надання допомоги державі-агресору (пособництво) та збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні, будучи усвідомленим про наявні шляхи передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора та збройним формуванням, перебуваючи на свободі останній може перешкоджати органу досудового розслідування встановлювати інших можливих співучасників, зокрема виконавців злочинної діяльності.

Окрім цього, ОСОБА_5 , враховуючи характер вчиненого ним злочину, а також матеріальний стан, без процесуального обмеження, останній зможе продовжити вчинення вказаного кримінального правопорушення або вчинити інший подібний злочин за грошову винагороду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, мати похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини вчинених ним кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, в тому числі оскільки дане правопорушення вчинено в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.09.2024 року який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи викладене, характер та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вказані положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею не встановлено підстав, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в зв`язку з чим, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який буде здатен забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, а саме 700 розмірів прожиткових мінімумів для працезданих осіб, що в перерахунку з урахуванням положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" становить 2 119 600 (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, з покладенням на підозрюванього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання клопотання слідчого та відмову в задоволенні клопотання захисника.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та покладенні на підозрюваного визначених обов`язків - відмовити.

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000264 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.09.2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 22 серпня 2024 року з 06 год. 40 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 24 год. 00 хв. 20 вересня 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 700 (сімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 20.09.2024 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1