Провадження №11-сс/801/733/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 09.09.2024 -

встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 06.09.2024.

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 зазначив, що 06.09.2024 ним подано заяву до Вінницької обласної прокуратури про вчинення кримінального правопорушення, а саме слідчими четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький не направлено ОСОБА_7 постанови про закриття кримінального провадження. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесено.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 09.09.2024, з тих підстав, що незважаючи на те, що заявник вважає заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, фактично заява ОСОБА_7 стосується факту не направлення постанови про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати ухвалу судді, постановити нову ухвалу, якою його скаргу задовольнити, визнати бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 06.09.2024 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що вбачає ознаки злочину, за які передбачена кримінальна відповідальність слідчих ДБР які свідомо не надають постанови про закриття кримінальних проваджень з ціллю лишити можливості оскаржити до суду. Зазначає, що оскаржувана ухвала порушує моє право на справедливий суд та ефективний захист, що гарантовані Міжнародною Конвенцією з прав людини та Конституцію України.

Суд неповно з`ясував усі обставин справи, вважає встановленими нічим не доведені обставини, через що висновки суду не зовсім відповідають обставинам справи та явно свідчать про порушенням зазначених вище норм матеріального і процесуального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що рішення суду першої інстанції законне.

Апелянт ОСОБА_7 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був повідомлений про час, день і місце розгляду справи у встановлений законом спосіб, про що свідчить довідка відправлення поштових повідомлень в матеріалах провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 звернувся до Вінницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме слідчими четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький не направлено ОСОБА_7 постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно листа вих. № 31-185-10 від 09.09.2024 за підписом начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 випливає, що обласною прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_7 від 06.09.2024 щодо можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів Вінницької області, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку розслідування відсутні (а.с. №№10-11).

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що заява ОСОБА_7 не містить об`єктивних ознак кримінальних правопорушень є переконливими та обґрунтованими з огляду на наступне.

Зі змісту скарги ОСОБА_7 випливає, що останній вказує про те, що слідчими четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький йому не було направлено копію постанови про закриття кримінального провадження, проте номеру кримінального провадження, ні свого процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, ні підтверджуючих доказів звернення до слідчого із клопотанням про видачу копію постанови, ОСОБА_7 надано не було.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відтак, викладені факти в заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю не містять жодних відомостей про кримінальне правопорушення та об`єктивних даних, які свідчать про те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 11 КК України вказана заява не являється заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про які, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають негайному, але не пізніше 24 годин після подання заяв, внесені слідчим, прокурором до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 оцінив всі в сукупності докази, надав їм належну оцінку та вважав, що такі докази будуть достатніми для прийняття законного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 417,420 КПК України, суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 09.09.2024, -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3