Справа № 643/4936/24
Провадження № 1-кп/643/609/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024

11 вересня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001334, внесеному до ЄРДР від 19.12.2024, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження суду з 15.05.2024 перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

12.07.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001683, внесеному до ЄРДР від 10.05.2024, відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурори вважали за доцільне об`єднати вищевказані обвинувальні акти в одне кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений та сторона захисту не заперечували.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає клопотання прокурорів таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до правил ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.

Правилами ч.1 ст. 217 КПК України передбачено можливість об`єднання в одному провадження матеріалів щодо однієї особи, підозрюваної у вчинені кількох кримінальних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність об`єднати в одне кримінальне провадження обвинувальні акти відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186 та ч.4 ст. 185 КК України.

Далі, з боку обвинуваченого, його захисника, будь-які заяви клопотання не надійшли.

Обвинувачений та захисник вважають за можливе призначити об`єднані обвинувальні акти до судового розгляду.

Суд, враховуючи думку учасників кримінального провадження щодо призначення обвинувальних актів до судового розгляду, дійшов такого.

Так, підстав для повернення обвинувальних актів у зв`язку з невідповідністю вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України, зокрема положень ст.ст.291,292 КПК України, не встановлено.

Справа підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, про витребування певних речей чи документів, вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи не має.

Отже, аналізуючи вищевикладене, є підстави для призначення об`єднаних в одне кримінальне провадження обвинувальних актів до судового розгляду.

Крім того, прокурором заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував, посилаючись на те, що не є грабіжником, його мати хворіє на онкологічне захворювання, стан її погіршився тощо.

Захисник підтримав зайняту позицію обвинуваченого, не погодившись із вимогами заявленого клопотання прокурором, вважаючи що ризики не доведено, підзахисний має хвору матір, місце проживання, тому є усі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши заявлене прокурором клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Так, встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає.

Частиною 3 ст.315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до правил ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність утриманців, майновий стан тощо.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЕСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, з постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі №0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання під вартою.

Далі, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

По справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обвинувачується у вчинені злочину, постала перед компетентними органами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням обставин справи, з метою об`єктивного встановлення істини по справі, забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати виконанню судового рішення, вчинити інше правопорушення, оцінюючи в сукупності всі обставини і у відповідності до вимог ч.1 ст. 178 КПК України, а також те, що судовий розгляд не початий, суду не надано будь-яких відомостей щодо постійного заробітку, стану здоров`я, сімейного стану, як наявність малолітніх, неповнолітніх дітей або осіб на утриманні, наявність тяжкої хвороби матері тощо, а тому суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора та вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 строком не більше двох місяців.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинувачених під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Усі інші питання, фактичні обставини кримінальних правопорушень, питання винуватості чи не винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час судового розгляду, який у даному випадку, ще не почався.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, норми чинного законодавства, практику Європейського суду з прав людини, у суду відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`яку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 203, 314, 315, 334, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати кримінальне провадження № 0001683, внесеному до ЄРДР від 10.05.2024 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України з кримінальним провадженням №0001334, внесеному до ЄРДР від 19.12.2024, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в одне кримінальне провадження, присвоївши справі єдиний номер 643/4936/24; 1-кп/643/609/24.

Призначити судовий розгляд за обвинувальними актами у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 196, ч.4 ст. 185 КК України у відкритому судовому засіданні на 20.09.2024 о 13:30, з викликом учасників судового провадження відповідно до обвинувальних актів.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше двох місяців, тобто до 09.11.2024.

Розмір застави та порядок її внесення обвинуваченим залишити без зміни.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 5 днів лише в частині продовження дії запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1