№ провадження 1-кп/606/250/24
Справа № 606/2136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000114, внесеного 02.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області із Теребовлянської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Згідно із обвинувальним актом 28.09.2024 о 14 год 27 хв., ОСОБА_3 , без дозволу власника, вирішив проникнути на територію домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого являється ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, 28.09.2024 о 14 год 27 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, без дозволу фактичного володільця, маючи прямий умисел, направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканність житла та недопущення проникнення до житла чи до іншого володіння особи, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переліз через огорожу на територію зачиненого господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_5 , тобто незаконно проник до іншого володіння особи.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Перед початком підготовчого судового засідання через канцелярію суду надійшла заява від потерпілої про закриття кримінального провадження, у якій вказала, що примирилася із обвинуваченим, претензій до нього немає, просила розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав подане потерпілою клопотання, вказав, що свою вину визнає, зазначив про його примирення із потерпілою, просив закрити кримінальне провадження щодо нього.

Прокурор не заперечував проти задоволення поданого клопотання, вказав на наявність передбачених законом підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінального проступку, ОСОБА_3 примирився із потерпілою, остання претензій до обвинуваченого немає, а тому є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілою, відтак клопотання про закриття кримінального провадження слід задовольнити.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст. ст. 100, 284 - 288, 314, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.162 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2024 за №0000114 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити.

Речові докази у провадженні: оптичний диск, який містить на собі відеозапис на якому зображені події, які мали місце 28.09.2024, а саме факт проникнення на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_5 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000114 від 02.10.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1