Справа № 357/1681/24
У Х В А Л А

03.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 10.01.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург рф, громадянин України, із професійно-технічною освітою, розлучений, не працюючий, без місця реєстрації та постійного місця проживання, абонентський номер телефону НОМЕР_1 , раніше судимий 29.01.2024 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу. Проте, 09 січня 2024 року о 17 годині 17 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому залі магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: буд. 3 по вул. Крижанівського в м. Біла Церква Київської області, скориставшись тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з торгових полиць, взяв зарядний пристрій «MACAROON» моделі КР-55 на 5000мAh, у кількості 1 шт., вартістю 284 грн 50 коп., бездротові навушники «XDIGITAL» моделі «HBS-310» у кількості 2 шт., вартістю 858 грн 00 коп., які сховав під куртку, в яку був одягнений та пройшов розрахункові каси вказаного магазину, не розрахувавшись за зазначений товар. Однак кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як останній на виході з магазину був виявлений та зупинений охоронницею ОСОБА_5 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчиненого повторно та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Прокурор не заперечувала проти закриття даного кримінального провадження з цих підстав.

Представник потерпілого про розгляд обвинувального акту повідомлений належним чином.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень даного Закону, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 1514 грн на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімуми відповідно 3028 грн.

Отже, викрадення чужого майна, у тому числі шляхом крадіжки, вартістю до 3028 грн включно, є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена 7 жовтня 2024 року Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку, та запитано його згоду на закриття провадження з таких обставин. Обвинувачений наполягав на закритті провадження в частині епізоду, заявленого його захисником, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки діями ОСОБА_4 завдано збитків магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» на суму 1142 грн 50 коп.

Речовий доказ: бездротові навушники «XDIGITAL» моделі «HBS-310» у кількості 2 шт. та зарядний пристрій «MACAROON» моделі КР-55 на 5000мAh, у кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити за магазином «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» по приналежності.

Речові докази: відеофайли від 14.01.2024 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: чоловіча кепка чорного кольору, чоловіча куртка темно-сірого кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити за ОСОБА_4 по приналежності.

Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000142 від 10.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000142 від 10.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ: бездротові навушники «XDIGITAL» моделі «HBS-310» у кількості 2 шт. та зарядний пристрій «MACAROON» моделі КР-55 на 5000мAh, у кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити за магазином «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» по приналежності.

Речові докази: відеофайли від 14.01.2024 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: чоловіча кепка чорного кольору, чоловіча куртка темно-сірого кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити за ОСОБА_4 по приналежності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити ОСОБА_4 для відома.

СуддяОСОБА_1