У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига, Республіки Латвія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 18.11.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000959, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В межах даного кримінального провадження 16.11.2024 о 15 год. 33 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

17.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ? напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у зв`язку із чим приховував сліди вчинення злочину з 15.11.2024 по 16.11.2024.

- незаконного впливу на потерпілу та свідків шляхом залякування чи погроз.

- ОСОБА_8 раніше судимий 06.02.2020 Пустомитівським районним судом Львівської області за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 152 КК України. Після звільнення з місць позбавлення волі у 2024, вчинив нове правопорушення пов`язане із насильством. Дана обставина свідчить про відсутність ресоціалізації ОСОБА_8 та його суспільної небезпеки.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до суду з вищевказаним клопотанням та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000959, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000959, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, утому числі проти волі честі та гідності особи, передбачені ст. 152 КК України, будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, та на момент скоєння кримінального правопорушення, відповідно до Указу Президента України № 12151/2024 від 29.10.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року терміном на 90 діб, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 15.11.2024 в період часу 19 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи по поблизу буд. АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про безпорадний стан ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за вищевказаною адресою, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність та суспільно небезпечні наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розбивши вікно у вказаній оселі, зумівши відчини вхідні двері та проникнути до будинку, у спільній кімнаті виявив потерпілу ОСОБА_9 , якій відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» завдав тілесні ушкодження, а саме, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, зґвалтування природнім і неприроднім шляхом, зґвалтування сторонніми предметами.

Після чого, реалізуючи свої злочинні умисли, у тому числі умисел щодо нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, заволодів майном, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном торгової марки «UNIWA» та парфумами торгової марки «ROSE WOMEN COLLECTION», розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

16 листопада 2024 року о 15 год. 33 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000959 від 16.11.2024; протоколів огляду місця події; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.11.2024; протоколів допитів свідків; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.11.2024; повідомлення про підозру від 17.11.2024, інших матеріалів кримінального провадження та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, неодружений, непрацюючий, раніше судимий.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 15:33 год. 14 січня 2025 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 січня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя