Справа № 278/4181/24
Провадження №1-кп/278/548/24
В И Р О К

іменем України

31 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000063 від 15.04.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що що 29 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_2 , в порушення вимог наказу №69 Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Житомирській області від 22.11.2023, відповідно до якого встановлено заборону на лов раків у рибогосподарських водних об`єктах Житомирської області з 01.12.2023 по 30.06.2024, за відсутності дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, в порушення п.п.1 п.1 Розділу IV, п.п.4 п.4 Розділу IV «Правил любительського рибальства» затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700, якими визначено що: забороняється добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками всіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції (хапка) та підсак, встановлених цими Правилами розмірів, прибув на берег річки Тетерів, розташований в межах с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області. Там за допомогою заздалегідь заготовленого гумового човна марки «Bark B-280ND» вийшов на воду річки Тетерів та умисно поставив заздалегідь придбані три мисинові сітки, після чого повернувся до берегу. Наступного дня, 30 березня 2024 року, близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_2 повернувся до берегу річки Тетерів, зайшов у воду за допомогою гумового човна марки «Bark B-280ND» та зняв раніше встановлене ним заборонене знаряддя лову - три мисинові рибальські сітки, в якій вже знаходилися водні живі біоресурси, а саме риба лящ в кількості 33 шт. (1649 грн. за екземпляр, загальною сумою 54417 грн.), риба окунь в кількості 2 шт. (3162 грн. за екземпляр, загальною сумою 6324 грн.), риба карась (сріблястий) в кількості 11 шт. (1581 грн. за екземпляр, загальною сумою 17391 грн.), риба судак в кількості 2 шт. (3587 грн. за екземпляр, загальною сумою 7174 грн.), риба товстолоб в кількості 1 шт. (3638 грн. за екземпляр), рак в кількості 12 шт. (3332 грн. за екземпляр, загальною сумою 39984 грн.), тобто вчинив незаконний вилов водних, живих біоресурсів забороненими знаряддями, під час дії заборони на лов раків у рибогосподарських водних об`єктах Житомирської області, чим заподіяв істотну шкоду Тетерівській сільській раді Житомирського району Житомирській області, в загальному розмірі 128928 грн. Після чого, ОСОБА_2 був виявлений співробітниками відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області спільно з співробітниками управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються обвинуваченим, його захисником, що слідує з заяви обвинуваченого, долученого до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акту доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не проти такого порядку розгляду обвинувального акту, останній беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акту та виклику учасників кримінального провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені вказаного кримінального проступку доведена повністю, а тому кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 249 КК України, як умисні дії, які виразилися у незаконному зайнятті рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особу винного, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному обліку та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, наявності обставини, що пом`якшує та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений не працює, постійний дохід відсутній, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 2 ст. 59-1 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також пунктом 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статтей 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання в виді пробаційного нагляду рахується з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, а отже строк покарання ОСОБА_2 слід рахувати з дня постановки його на відповідний облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

А, тому суд приходить до висновку, що цивільний позов в інтересах Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на суму 128928 грн 00 коп задовольнити.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Суд також враховує, що під час досудового розслідування було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , а саме: три жилкові рибацькі сітки, кожна яких має ширину по 2 метри, розмір вічка кожної з них 5x5 см., довжина яких складає 22 м., 19 м., 32 м., а отже, оскільки вказане майно є речовим доказом, щодо якого суд має вирішити питання при постановленні вироку в порядку статтей 100, 374 КПК України, то арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунським районним судом м. Житомира від 19.07.2024 (справа № 295/11010/24) слід скасувати.

Процесуальні витрати, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/106-24/7173-ФХЕД від 10.07.2024 у розмірі 9087 грн 36 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 127, 128, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 2, пункту 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунським районним судом м. Житомира від 19.07.2024 на майно ОСОБА_2 , а саме: три жилкові рибацькі сітки, кожна яких має ширину по 2 метри, розмір вічка кожної з них 5x5 см., довжина яких складає 22 м., 19 м., 32 м., - скасувати.

Речові докази: три жилкові рибацькі сітки, кожна яких має ширину по 2 метри, розмір вічка кожної з них 5x5 см., довжина яких складає 22 м., 19 м., 32 м., які перебувають в кімнаті речових доказів Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області знищити.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 128928 грн (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 копійок) заподіяних збитків.

Процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/106-24/7173-ФХЕД від 10.07.2024 у розмірі 9087 грн 36 коп (дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень тридцять шість копійок) стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_4