У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3824/24

провадження № 1-кс/0285/951/24

08 серпня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржниця 22.07.2024 звернулася до суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати поліцейського ОСОБА_4 . Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській негайно розглянути її заяву про злочин, задовольнити її та негайно повідомити про результат розгляду, вказаних у додатку клопотань.

В обґрунтування скарги зазначає, що 12.07.2024 нею було подано заяву про злочин, яка була прийнята поліцією, однак не було здійснено дій, передбачених ст.220 КПК.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, підстав для відкладення розгляду справи не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З додатків до скарги вбачається, що 12.07.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №10792 була зареєстрована заява ОСОБА_3 , в якій вона зазначає про скоєння працівниками поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Скачковим злочинів, передбачених ч.2 ст.382, ст.28, ст.364,365 КК України. Так, на її прохання вказаними працівниками не було надано їй витяг з ЄРДР про кримінальне правопорушення за її заявою про злочин від 03.06.2024, відомості про яке було зобов`язано внести судом ухвалою №285/3185/24 від 13.06.2024. На думку скаржниці, уповноважені особи органу поліції свідомо не виконують рішення суду та позбавляють її ефективного доступу до правосуддя.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання він визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Так, відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Також завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Чинним законодавством (Положення про порядок ведення ЄРДР, Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку. Інші події розглядаються та відносно них приймаються рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених ст.2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого ? виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких та не усіх без винятку заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Така інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Проте, зміст ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Заява ОСОБА_3 від 12.07.2024 не містить жодних відомостей, які б свідчили про вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України. У ній її автором викладено суб`єктивну оцінку дій посадових осіб органу поліції.

Окрім того, подана скарга містить суперечливу інформацію внаслідок безпідставного посилання на вимоги ст.220 КПК України, що не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її положення можуть бути реалізовані лише в межах зареєстрованого кримінального провадження.

Прохальна частина скарги містить некоректний виклад вимог, зокрема, щодо негайного повідомлення про «результат розгляду вказаних у додатку клопотань», водночас такі додатки до скарги не додано.

У кримінальному провадженні слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст.26 КПК України).

За наведених обставин, не знаходжу підстав для висновку, що мала місце бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 307, 372 КПК України, ? ?

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (за її заявою від 12.07.2024, зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) 12.07.2024 за №10792).

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 5 (п`яти) днів з дня його оголошення.

Слідча суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1