Справа № 643/4720/21
Провадження № 1-кп/643/140/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000207 від 21.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

у с т а н о в и в :

Згідно з ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 травня 2023 року, задоволено подання голови Полтавського апеляційного суду у кримінальному провадженні №0000207 від 21.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вказане кримінальне провадження направлено до Московського районного суду м. Харкова для його розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2023 визначено головуючого суддю ОСОБА_1

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 08 червня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначив підготовче судове засідання.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 13 вересня 2023 року призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 21.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

В обґрунтування клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, просив продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 2 місяці. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, обвинувачений офіційно не працевлаштований, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків за місцем свого проживання, виїжджав на заробітки до російської федерації, де проживає його батько, а тому у сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. Як про це зазначив прокурор, на даний час ризики, які послугували підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та цілком виправдовують подальше його застосування.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти продовження стосовно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, доходить висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з таких підстав.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19-00 години до 07-00 години, строком до 21 червня 2023 року, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати місця свого проживання під домашнім арештом в період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2023 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині визначення йому адреси перебування під домашнім арештом з адреси АДРЕСА_1 , на адресу АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Правилами ст. 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Під час зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, суд встановив, що ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшилися.

Під час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні суд установив наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , а саме: спроба переховуватися обвинуваченого від суду.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення свідчать про його суспільну небезпеку. Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченим, а також особистість обвинувачених, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Беручи до уваги тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1 ст. 177 КПК України, які, серед інших, стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , доведені прокурором та продовжують існувати, а відтак суд доходить висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт у нічний час доби, тому вважає за доцільне продовжити застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Зважаючи на наведене вище, суд ураховує, що характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою та домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ураховуючи наведене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 196 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - задовольнити.

Продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 2 (два) місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати місце свого проживання під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_2 , кожного дня в період часу з 19-00 години до 07-00 години наступного дня без дозволу прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування з потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Установити строк дії ухвали до 24 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 25 липня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1