Провадження №1-кп/127/289/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000744 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_13 перебувало кримінальне провадження № 0000744 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно з розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_14 від 04.06.2024 року по даному кримінальному провадженню було призначено повторний автоматичний розподіл, в результаті якого справу було розподілено судді ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті не вказано місце вчинення правопорушення, а зазначена лише вулиця Пирогова у м. Вінниці, яка має довжину понад 6 км. Отже із наданого суду обвинувального акту не зрозуміло, на якій саме ділянці дороги відбулося ДТП, адже немає прив`язки ані до перехрестя, ані до будинку, електроопори, тощо, щоб можливо було визначити конкретне місце події. Крім цього, в акті перераховані висновки судових експертиз, тобто перераховані докази у справі, що заборонено законом.

Прокурор ОСОБА_3 , представники потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вважають за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, заперечували проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, вважають підстав для повернення акту немає. Крім цього, прокурор ОСОБА_3 просила суд доручити органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_5 , також вважає за неможливе призначення справи до судового розгляду, мотивуючи тим, що місце злочину є складовим елементом обєктивної сторони злочину, у відсутності будь-якого з елементів злочину неможливо стверджувати про наявність складу злочину взагалі. Також в обвинувальному акті зазначені докази сторони обвинувачення, зокрема висновки експертів, що законом заборонено.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Крім цього, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту з автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 . Вказаний автомобіль вилучений слідчим та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, де він знаходиться до цього часу. На даний час у кримінальному провадженні проведені всі слідчі дії та експертні дослідження, автомобіль стоїть на майданчику без належних умов зберігання, тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного на автомобіль та повернення його власнику.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, тому що докази у справі ще не досліджені.

Представник потерпілих ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання, стверджував, що вказаний автомобіль є речовим доказом, а передача речового доказу обвинуваченому може призвести до його знищення чи спотворення.

Представник потерпілого ОСОБА_9 вважає, що речовий доказ, який має сліди кримінального правопорушення, не може бути повернений власнику на даній стадії провадження. В разі призначення експертизи в майбутньому під час судового розгляду може виникнути необхідність в дослідженні вказаного автомобіля, тому він має перебувати на арешт майданчику.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали думки своїх представників.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України встановлено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

На думку суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вказаним вимогам закону та має бути повернутий прокурору з огляду на таке.

В обвинувальному акті, який складений слідчим ОСОБА_15 та затверджений прокурором ОСОБА_3 , вказано, що дорожньо-транспортна відбулася по вул. Пирогова в м. Вінниці, що не може розглядатися як місце вчинення злочину з огляду на те, що дана вулиця пролягає через значну частину міста і має довжину понад 6 км, різні ділянки дороги, розмітку, світлофори, дорожні знаки, тощо. Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується саме у вчиненні ДТП, місце скоєння ДТП має дуже важливе значення для встановлення всіх обставин справи. Разом з тим, в акті не зазначено ні в який бік по даний вулиці рухався ОСОБА_7 до моменту ДТП, ні на яку вулицю (чи в якому місці) він виконував маневр лівого повороту. Враховуючи значну протяжність вулиці Пирогова у місті Вінниця, в обвинуваченні мала б бути вказівка на будинок, електроопору, перехрестя, кілометр, будівлю, заклад чи ін., для можливості чіткого визначення місця скоєння злочину. Однак з даного обвинувального акту не можливо зрозуміти, де саме відбулася ДТП. Незрозумілість обвинувачення, його нечіткість перешкоджає обвинуваченому побудувати стратегію своєї позиції, а відтак є порушенням права на захист.

Також сторона захисту стверджувала, що слідчим в обвинувальному акті перераховано докази, а саме висновки експертів, що є порушенням закону.

Суд погоджується з захистом і вважає, що розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинувальний акт не містить всіх необхідних відомостей, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, натомість містить посилання на ряд доказів з їх конкретним описом, суд вважає за необхідне повернути даний обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду, в тому числі розглядає клопотання учасників судового провадження.

Враховуючи, що в підготовчому судовому засіданні встановлені підстави для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає недоцільним вирішувати клопотання сторони захисту про скасування арешту з автомобіля.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 291 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000744 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України прокурору Вінницької обласної прокуратури - ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя :