справа № 274/6491/24
провадження № 1-кс/0274/1453/24

Ухвала
Іменем України
20.08.2024 р. м. Бердичів
21.02.2024 р. дізнавачем СД Бердичівського РВП у даному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 309 КК України перекваліфіковано на ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином.
01.03.2024 р. прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у даному кримінальному провадженні визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за слідчими слідчого відділення Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Вказані докази мають значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та складання обвинувального акту.
Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні міститься заява про розгляд клопотання у його відсутності.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 298-1 КПК України процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.
Прокурор у клопотанні просить надати дозвіл на використання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доказів, зібраних у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на вищезазначені докази.
Положеннями статті 298-1 КПК України визначений перелік процесуальних джерел доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, які не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.
Отже, визнанню процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочинів на підставі ухвали слідчого судді підлягають не всі зібрані докази щодо проступків, а лише такі докази, які визначені ст. 298-1 КПК України.
Докази, зібрані в межах одного кримінального провадження, розслідуваного щодо проступку у разі зміни кваліфікації та/або підслідності органу досудового розслідування, які відповідають вимогам ст. 84 КПК України, не входять до визначеного ст. 298-1 КПК України переліку, визнання процесуальними джерелами доказів на підставі ухвали слідчого судді не потребують, оскільки є такими в силу закону.
Серед наведеного у клопотанні переліку документів, на використання яких прокурор просить надати дозвіл, відсутні визначені у ст. 298-1 КПК України докази, які зібрані під час здійснення дізнання у кримінальному провадженні щодо проступку та які у силу ст. 298-1 КПК України можуть бути використані на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину.
Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання.
Керуючись статтями 84, 85, 93, 110, 214, 298-1 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1