УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від кримінальної відповідальності

21 листопада 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000426 від 28.05.2024 про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Баїв Луцького району Волинської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ

15 листопада 2024 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу по мобілізації до лав Збройних Сил України та з цього ж дня відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №150 зараховано на військову службу, на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 № 74 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 зараховано в розпорядження командира бригади (командира військової частини НОМЕР_1 ).

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території України

з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого продовжена на даний час.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_4 , в порушення зазначених норм, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), 25 травня 2023 року не пізніше 08 год. 00 хв. самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній на службі без поважних причин, а службовий час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, до моменту його прибуття 12.11.2024 до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 29).

12.11.2024 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 29) припинивши вчинення кримінального правопорушення.

12 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у цьому кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- матеріалами службового розслідування проведеного військовою частиною НОМЕР_1 по факту обставин відсутності ОСОБА_4 ;

- наказами командира військової частини НОМЕР_1 ;

- показами свідків;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

12.11.2024 підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.11.2024 №45/52/2305 командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки у відповідності до довідки про судимість останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Враховуючи вищенаведене прокурор просить закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з мотивів у ньому наведених та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті підозри, підстав звільнення від кримінальної відповідальності і права заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, просив клопотання прокурора задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначивши, що така його позиція є добровільною.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши надані прокурором матеріали, дійшов таких висновків.

07.09.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» №3902-ІХ від 20.08.2024.

Указаним законом внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема, статтю 401 КК України, доповнено частиною п`ятою такого змісту: «особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби».

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. (ч.2 ст.44 КК України, ч.1 ст.286 КПК України).

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (ч.2 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно з положенням ч.5 ст.401 КК України підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- особа вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України;

- кримінальне правопорушення передбачене статтями 407,408 КК України вчинене під час дії воєнного стану;

- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби;

- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації до лав Збройних Сил України. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався. Підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого та прокурора з клопотанням про намір надалі проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Командування вказаної військової частини надало письмову згоду на продовження проходження підозрюваним військової служби у складі військової частини.

За таких обставин, клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності слід задовольнити.

Наявність встановлених підстав та умов звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, у сукупності із службовими характеристиками особи ОСОБА_4 та фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, приводить суд до переконання про можливість, у відповідності до вимог ст.288 КПК України, звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Обраний підозрюваному запобіжний захід слід скасувати, оскільки в його подальшому застосуванні відпала потреба.

Керуючись ст.44, ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження № 0000426 від 28.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити на підставі ч.5 ст.401 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 21.11.2024. Повний текст ухвали виготовлений 25.11.2024.

Головуючий ОСОБА_1