Справа № 399/142/24
Провадження № 1-кп/399/40/2024
В И Р О К

Іменем України

29 серпня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за наступних обставин.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

12 грудня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , після проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Положення введеного в дію Наказом МО України від 14.08.2008 року № 402 та Наказом МО України від 01.08.2011 року № 466, за результатами якого визнаний "придатним до військової служби" мав необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.12.2022 року.

Однак, прибувши за вказаною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.12.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію та призов на військову службу у Збройні Сили України, а Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, дію якого продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №537/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, без поважних причин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу України" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, та Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 69/2022 подав представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , письмову заяву про відмову бути призваним до ЗСУ, посилаючись на ряд причин особистого характеру і власні переконання, вказавши факти які не надають права на відстрочку або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, чим вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів у кримінальному провадженні обмежитись його допитом, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

З`ясувавши чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, що не будуть досліджуватись, упевнившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд дійшов висновку при дослідженні доказів у кримінальному провадженні обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також визнати недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

По суті обвинувачення ОСОБА_3 суду пояснив, що 13 грудня 2022 року подав представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , письмову заяву про відмову бути призваним до ЗСУ у зв`язку з тим, що його цивільна дружина була вагітна і на їх утриманні знаходилось ще двоє малолітніх дітей. З дня написання заяви багато переосмислив і якби зараз йому знову вручити повістку пішов би служити до ЗСУ. Обвинувачення не оспорює.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одружений.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимогист. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті КК України.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність ообставин, що обтяжують покарання і висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 534 КПК України, регламентовано, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Також, частиною 1 статті 165 КВК визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тому початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.08.2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся. Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.08.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1