Справа № 489/4939/24
Провадження № 1-кп/489/873/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

19 вересня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000597 від 27.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 08.07.2024.

В судовому засіданні учасники вважали, що угода не може бути затверджена судом, оскільки 09.08.2024 набрав чинності закон, яким відбулася декриміналізація частини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зі змісту угоди та обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення ряду крадіжок чужого майна, зокрема в тому, що 18.04.2024 таємно викрала майно ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 1566,63 грн та 24.04.2024 таємно викрала майно ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 2939,18 грн.

Однак, 09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX, яким передбачено настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51).

Вказаний Закон має зворотну дію у часі згідно зі ст. 58 Конституції України, оскільки скасовує відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку чужого настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (виходячи з положень ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» та п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ, статті 169 Податкового кодексу України).

За такого, вищевказані обставини свідчать про те, що станом на даний час за частиною пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення відбулася декриміналізація інкримінованих їй діянь, оскільки вартість викраденого нею майна на суму 1566,63 грн (за фактом викрадення майна 18.04.2024) та 2939,18 грн (за фактом викрадення майна 24.04.2024) не перевищує встановлену законом максимальну вартість майна, за викрадення якого передбачено настання адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим існують передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обставини для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в частині пред`явленого їй обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості не може бути затверджена судом, оскільки у випадку її затвердження будуть порушені права та інтереси обвинуваченої щодо можливості закриття кримінального провадження щодо неї, тому вказане є підставою для відмови в затвердженні угоди.

Керуючись статтями 314 - 316, 372, 474 КПК України, суд

постановив:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 08.07.2024 між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000597 від 27.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України відмовити та продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1