Справа № 279/4054/24
провадження №1-кп/283/226/2024
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 186, ч.3 та ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 , оскільки не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження, 16.11.2024 закінчується строк дії застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу, а з часу застосування і попереднього продовження строку дії даного запобіжного заходу ризики, які стали підставою для ухвалення слідчими суддями відповідних рішень з цих питань, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. З ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України. Санкція найтяжчого із них передбачає безальтернативно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказане певним чином мінімізує можливість застосування до нього заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо).

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, обвинувачений може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, супроводжувалось вчиненням психологічного тиску на потерпілих, заподіянням тілесних ушкоджень. Особливої уваги заслуговує той факт, що згідно з показаннями свідка ОСОБА_19 , ОСОБА_4 чинив тиск на одного із підприємців міста Коростеня, щоб той не надавав потерпілій ОСОБА_20 документи щодо придбання нею обладнання, встановленого у приміщенні СТО, яким незаконно заволоділи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 особисто погрожував в липні 2023 року застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_21 , перебуваючи на території каменеобробного цеху в АДРЕСА_1 з метою залякування останнього та спонукання до виконання вимог угрупування.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Вказане беззаперечно підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України. З огляду на характер вчиненого правопорушення, тривалість та кількість вчинення злочинів у період з травня 2023 року до 02.01.2024, їх корисливого мотиву, а також те, що діяльність групи осіб була припинена працівниками правоохоронних органів, існує також ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Вимогами клопотання прокурор просить продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та обов`язки покладені на нього ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира № 296/6542/24 від 22.07.2024 продовженими ухвалою №279/4054/24 від 17.09.2024 Малинським районим судом Житомирської області строком на 60 діб

17.09.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 , подав клопотання про зміну запобіжного заходу, в обґрунтування якого зазначив, що наявні нові обставини, які не досліджувались слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строку застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 , та які мають істотне значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Так, на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, ОСОБА_9 мав зайнятість підприємницькою діяльністю, яку здійснював відповідно до зареєстрованих видів діяльності. З 23.08.2024 ОСОБА_9 працевлаштований в Комунальному підприємстві «Теплозабезпечення» на посаді начальника дільниці №2. Дане підприємство належить до об`єктів критичної інфраструктури та обслуговує системи життєзабезпечення Коростенської громади. Посада, яку обіймає ОСОБА_9 забезпечує безперебійну роботу 11 котелень, та має ненормований графік роботи з огляду на цілодобовий режим чергування. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 год до 07.00 год унеможливлює в повному обсязі забезпечити безперебійну роботу об`єктів критичної інфраструктури, враховуючи ту обставину, що має початись опалювальний сезон.

За весь час перебування під домашнім арештом, з боку ОСОБА_9 не було жодного порушення покладених обов`язків, що свідчить про його сумлінну процесуальну поведінку, та відсутність будь-яких намірів переховуватись, перешкоджати судовому розгляду, впливати на свідків чи потерпілих, чи в якийсь інший спосіб перешкоджати судовому розгляду.

Вимогами клопотання захисник обвинуваченого просить змінити застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, частини 5 статті 194 КПК.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 підтримав та просив задовольнити.

Захисники ОСОБА_14 та ОСОБА_17 заперечили відносно клопотання прокурора та просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 з домашнього арешту на особисте зобов`язання із встановленням відповідних обов`язків згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника щодо зміни йому запобіжного заходу.

Суд заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання прокурора та захисника зазначає наступне.

17.09.2024 ухвалою Малинського районного суду Житомирської області продовжено строк дії покладених ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2024 у справі №296/6542/24 на підозрюваного ОСОБА_9 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати вказане житло з 22.00 год до 07.00 год наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком до 16.11.2024. Продовжено строк дії покладених на ОСОБА_9 обов`язків:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, що стали підставою для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Конституційний Суд у рішенні від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009 висловив позицію, що встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є пропорційним та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини).

В цій ситуації Суд, з огляду на викладене та у ракурсі установлених фактичних обставин, уважає, що, на даному етапі кримінального провадження, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти встановленим ризикам з числа передбачені ст. 177 КПК.

Це обмеження в даній справі, за встановленої в обвинувальному акті моделі вчинення злочинів та наведених про особу обвинуваченого відомостей, на переконання суду, саме на цій стадії процесу, відповідає вимозі абз. 6 п.п. 3.3 п. 3 рішення КСУ від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009. Потреба в такому заході щодо нього, зокрема є дійсною не тільки, однак у тому числі і в світлі факторів, пов`язаних з його особою, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та характером висунутого обвинувачення.

Вказаний захід, щодо визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби надасть змогу реалізувати обвинуваченому своє право на працю, про яке порушував питання захист.

А тому, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає доведеними.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу наразі є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 181, 314, ч.2 ст.376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальна правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши обвинуваченому залишати вказане житло з 00.00 год до 06.00 год. наступної доби без дозволу суду, строком до 14.01.2025.

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2024 року.

Суддя