Справа № 509/6224/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл. скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про відмову у залученні до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні №0000619 від 13.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною скаргою на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про відмову у залученні до провадження як потерпілого ОСОБА_4 від 02 жовтня 2024 року по кримінальному провадженню №0000619 від 13.12.2023 року. В обґрунтування скарги зазначив, що 12.12.2023 року приблизно о 19:45 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «HYNUDAI AZERA», рухаючись в межах Одеського району Одеської області, по автомобільній дорозі Т16-41 за межами населеного пункту с. Молодіжне, в напрямку с. Олександрівка, зіткнувся з автопоїздом у складі сідлового тягача марки «MAN NGX 18.480», з напівпричепом марки «KEMPF SKM», який стояв в крайній правій смузі без відповідних світлових сигналів. Саме відсутність відповідних світлових сигналів у вказаного автомобіля, призвело до зіткнення з ним. В результаті вказаного зіткнення, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забійна рана тім`яної області голови, забійні рани обох колінних суглобів, таракальна травма з переломом 9 ребра зліва.

Через отримані тілесні ушкодження ОСОБА_4 вживав зусилля та витрачав гроші на своє лікування, його звичайний спосіб життя суттєво змінився, він страждав, впадав у депресії. Отже, ОСОБА_4 на ряду із спричиненням тілесних ушкоджень, також спричинена моральна шкода. Незважаючи на те, що ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження в результаті вказаного ДТП, яке сталося виключно з вини водія вищевказаного автопоїзду, спричинена йому моральна шкода, сторона обвинувачення за результатами розгляду вказаного клопотання відмовила у визнанні його потерпілим.

У з`язку із незаконної відмовою у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , то подано слідчому судді відповідну скаргу.

За результатами розгляду такої скарги, слідчий суддя постановив 12.08.2024 року ухвалу, якою зобов`язав повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_4 .

З огляду на зазначену ухвалу, слідчому подано клопотання про виконання ухвали слідчого судді від 12.08.2024 року. За результатами розгляду вказаного клопотання, слідчий прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання. Зазначену відмову оформив постановою від 02.10.2024 року..

Заявник вважає, що слідчий безпідставно виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, оскільки в результаті вчинення кримінального правопорушення йому спричинено моральну та й фізичну шкоду, а тому просить скасувати цю постанову та зобов`язати слідчого визнати та залучити ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження долучені до скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

СВ відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000619 від 13.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, ч.5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Згідно з п.4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Крім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що всупереч вимогам ст. 110 КПК України вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, не з`ясовані обставини, на які посилається заявник, та не надано їм оцінка, слідчий у постанові не навів наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 не завдано фізичної та/чи моральної шкоди.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про відсутність чи наявність шкоди для ОСОБА_4 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про відмову у визнанні потерпілим від 02 жовтня 2024 року по кримінальному провадженню №0000619 від 13.12.2023 року підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02.10.2024 про відмову у залученні до провадження як потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженню №0000619 від 13.12.2023 року.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 чи іншого слідчого з групи слідчих у кримінальному провадженні №0000619 від 13.12.2023 року розглянути раніше подане представником потерпілого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 , клопотання про визнання потерпілим та залучення його до провадження як потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1