Номер провадження: 11-сс/813/1776/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 194 КК України, в рамках кримінального провадження №0000631, внесеного до ЄРДР 02 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят), тобто до 21 грудня 2024 року. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень (40 X 3028 =121 120).

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, з огляду наступне:

- стороною обвинувачення не доведено існування жодного із ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а висновки слідчого судді про їх наявність, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

- утримання ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення порушує передбачені Конституцією України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою

Позиції сторін кримінального провадження.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Від прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Положеннями ст. 406 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Беручи до уваги те, що всі учасники судового розгляду заявили клопотання про розгляд провадження без їх участі, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів апеляційного провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000631 від 02 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 194 КК України, в рамках кримінального провадження.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, за ознаками: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України за ознаками: незаконне проникнення до житла.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до переконання, що описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрювану з відповідним кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 194 КК України, і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Оскільки в апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді у цій частині та констатує, що пред`явлена підозра, є обґрунтованою.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, у даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризик, передбачені пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваної, яка неодружена, неповнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштована, у власності нерухомого або рухомого майна немає, раніше судима вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 17000, 00 грн., у відношенні якої до Малиновського районного суду м. Одеси скерований обвинувальний акт за ст. 126-1 КК, до Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Так, оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст.404 КПК України, оцінивши у сукупності доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводі зворотного. У зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 194 КК України, в рамках кримінального провадження №0000631, внесеного до ЄРДР 02 вересня 2024 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4