У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 від 24.06.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, перебуваючого на обліку у лікаря нарколога, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191 від 24 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 24 червня 2021 приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 де побачив припаркований автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору. В цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, підійшов до автомобіля, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та шляхом пошкодження викруткою, яку мав при собі, центрального замка автомобіля намагався проникнути до салону автомобіля марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки мав намір таємно викрасти майно, яке знаходилось в автомобілі та перебувало у власності ОСОБА_7 , а саме: зарядний USB-кабель від телефону, вартістю 83 грн. 67 коп.; автомобільний зарядний пристрій від мережі 12-24V, вартістю 66 грн. 67 коп.; набір інструментів марки «KingRoy», вартістю 843 грн. 83 коп.; автомобільний компресор «Auto assistance» модель АС102-8, вартістю 399 грн. 33 коп.

Під час спроби відкрити за допомогою викрутки замок до дверей автомобіля дії ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_8 . Побачивши, що його дії викрито, ОСОБА_6 почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення та з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинивши незакінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_7 на загальну суму 1393 грн. 50 коп. Через деякий час ОСОБА_6 був затриманий ОСОБА_7 неподалік місця вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, коли він з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав вказане клопотання та просив суд закрити кримінальне провадження з підстав, наведених у клопотанні захисником.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, просив вирішити долю речових доказів у порядку, визначеному ст.100 КПК України, питання щодо судових витрат, а також скерувати матеріали кримінального провадження до Подільського УП ГУНП в м.Києві для вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

За змістом ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886?IX, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» та Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2021 складає 2270 грн., станом на 01.01.2024 - становить 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн.

За таких обставин, інкриміноване ОСОБА_6 у межах даного кримінального провадження кримінальне правопорушення, а саме незакінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 1393 грн. 50 коп., тобто до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозиції ч. 3 ст.185 КК України.

При цьому, суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21), про те, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, зважаючи на те, що відбулась декриміналізація інкримінованого обвинуваченому діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886?IX, який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта необхідно віднести на рахунок держави. Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст. 100, 284, 285-288, 372, 479-2 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0001191 від 24.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: зарядний кабель від телефону, автомобільний зарядний пристрій від мережі 12-24V, набір інструментів марки «KingRoy» в синьому пластиковому кейсі, документи про придбання автомобільного компресору «Auto assistance» модель АС102-8, які під розписку передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити у його володінні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи №СЕ-19/111-21/35656-ТВ від 29.07.2021 у розмірі 1029 грн. 72 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10