н/п 1-кс/490/2770/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3965/24
У Х В А Л А

26 липня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі дізнавача ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 05.07.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 05.07.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 02.07.2024 року звернулася до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області з клопотанням про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024 року, яке внесене в ЄРДР за її заявою щодо порушення її трудових прав Національним університетом кораблебудування ім. адмірала Макарова.

Зазначає, що даним кримінальним правопорушенням їй завдано моральну та матеріальну шкоду. Вважає вказану постанову невмотивованою та необґрунтованою, такою, що порушує її права, у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернулася до суду із скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, просила проводити засідання без її участі.

Представник скаржника ОСОБА_5 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, вважала постанову законною та обґрунтованою.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення дізнавача, слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли дізнавач, слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, постановою дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 05.07.2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Дізнавач дану постанову мотивує тим, що у діях ректора Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова ОСОБА_6 не вбачаються ознаки грубого порушення законодавства про працю саме стосовно ОСОБА_4 , оскільки відмова у прийнятті на роботу у зв`язку з відсутністю вакантних посад є законною.

Встановивши обставини та мотиви винесення оскаржуваної постанови приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, дізнавач, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що відмова у визнанні його потерпілим дізнавачем належним чином не мотивована. Зокрема, дізнавач в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що не вбачаються ознаки грубого порушення законодавства про працю саме відносно ОСОБА_4 . При цьому, дізнавач в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди, та чи встановлював він у заявника факту заподіяння такої шкоди.

Крім цього, слід зазначити, що У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами статей 55, 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 05.07.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України скасувати.

Зобов`язати дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 220 КПК України, повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 02.07.2024 року про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні №0000234 від 23.05.2024, про що повідомити заявника

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1