Справа №195/2079/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 03 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя, Запорізької області, громадянин України, із середньо освітою, непрацюючий, спільно проживаючий з особою, але не перебуваючий з нею у шлюбі, маючий на утриманні малолітню особу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , контактний телефон: НОМЕР_1 ; раніше судимий:

- 11.11.2016 року вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 11.12.2018 року вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя за с.190 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення, згідно ст.71 КК України призначити за сукупністю вироків остаточно покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 22.04.2020 року вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; зарахувати у строк відбуття покарання час перебування під вартою в період з 06.12.2018 року по 07.12.2018 року включно;

- 21.07.2023 року звільнений з державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за умисні кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 01.11.2024 року приблизно об 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_3 перебував на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де під час спілкування із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 між останніми виник словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей день, тобто 01.11.2024 приблизно об 21 годині 00 хвилини, перебуваючи на тому ж місці, під час сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом застосування власної фізичної сили, схопив правою рукою металеву решітку із поруч стоячої кухонної газової плити та, усвідомлюючи, що даний предмет за своїми властивостями є небезпечним для здоров`я людини при нанесенні ним тілесних ушкоджень, із значним фізичним зусиллям кинув вказану металеву решітку в напрямку тулубу потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав йому удару вказаним предметом.

Не припиняючи свою кримінальну діяльність, керуючись єдиним умислом на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 схопив власними руками за дерев`яний держак лопату із металевим штиковим полотном, яка знаходилась поруч на подвір`ї, та шляхом вчинення механічних дій наніс не менше 5 (п`яти) ударів по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_5 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 425-Е від 13.11.2024, тілесні ушкодження у вигляді: саден на межі лівого надпліччя по передній поверхні та зовнішнього краю лівої ключиці, на лівому передпліччі; синців на передньо-лівій поверхні грудної клітки, на правому стегні, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_6 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ЛогОСОБА_7 також подав заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у справі: металеву решітку з газової плити та лопату , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього; диск DVD-R "My media" з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 11.11.2024 року; диск DVD-R "My media" з надписом слідчого експерименту зі свідком гр.-м ОСОБА_8 від 11.11.2024 року», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

29.11.2024