Справа № 562/1002/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000012 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, востаннє 22 липня 2020 року вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України на підставі ст.71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільненого 22 липня 2022 року на підставі ст.107 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 3 дні,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 січня 2023 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, відчинив бензобак автомобіля "ВАЗ" моделі "21011", реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки за допомогою полімерного шлангутаємно викрав 13 (тринадцять) літрів бензину "А-95" загальною вартістю 676 (шістсот сімдесят шість) грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор вважає, що є правові підстави для закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України №3886-1X від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким було внесені зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до ст.51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-ІХ станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, 09 січня 2023 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 2684 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2684 гривень (1342х2=2684).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки на суму, що становить менше 2684 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки).

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує щодо закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання захисника задовольнити та закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на положення ст.255 КУпАП, слід направити матеріали кримінального провадження до уповноваженого органу Національної поліції для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ст.ст.284, 288, 479-2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2023 року на білу пластикову каністру об`ємом 10 л, яка заповнена бензином приблизно 9 л, та фрагмент полімерного шлангу зеленого кольору довжиною близько 110 см.

Речові докази по справі: білу пластикову каністру об`ємом 10 л, яка заповнена бензином приблизно 9 л, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- фрагмент полімерного шлангу зеленого кольору довжиною близько 110 см; дактилокарту, заповнену на ім`я ОСОБА_4 , яка разом з першопочатковою упаковкою поміщена до спец. пакету Експертна служба МВС № 2722696; відрізок аркушу паперу з двома слідами пальців рук, які разом з першопочатковою упаковкою поміщені до спец. пакету Експертна служба МВС №2722695, - знищити.

Матеріали кримінального провадження направити до органу Національної поліції України для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя