В И Р О К

Іменем України

29.08.2024 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000051, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації, громадянки України, не працюючої, не одруженої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні 4 малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимої, у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

адвокат ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у наступному.

Так, з 2012 року по даний час ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу проживає та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким вони ведуть спільне господарство та виховують спільних дітей. Вказані обставини відповідно до ч. 4 ст. 181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» позбавляють ОСОБА_3 права на одержання допомоги на дітей одиноким матерям.

Всупереч вищевказаній законодавчій забороні, 25.04.2014 ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації (далі УСЗН) в період його роботи (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою незаконного, шляхом обману, отримання за рахунок бюджетних коштів зазначеної державної допомоги, діючи умисно, з корисливих мотивів, подала до УСЗН заяви № 1456, 1457, 1458 від 25.04.2014 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 96 від 22.02.2012, в яку власноручно внесла недостовірні відомості про те, що не проживає з особою, від якої має дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча фактично з часу народження дитини проживала з її батьком ОСОБА_10 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але з яким, крім вказаного, вела спільне господарство та виховувала спільну дитину, тобто фактично перебувала у шлюбних відносинах.

Для продовження виплати вищевказаної соціальної допомоги

ОСОБА_3 в подальшому подала до УСЗН такі ж заяви, а саме: № 1058, №1158 від 12.02.2016, № 4583 від 16.08.2016, № 1345, №1346 від 28.02.2017, №4744, №4745 від 11.08.2017, № 3279 від 21.09.2018, №7881, №7882 від 24.10.2018, № 7899, №7900 від 31.10.2019, № 1183, №1184 від 02.04.2020, №4726, №4727 від 20.11.2020, та до Жашківського відділу Управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА (далі Жашківський відділ УПСЗН) заяви № 147, №148 від 17.05.2021, №131/06-35, №132/06-05 від 28.09.2023. За результатами розгляду вказаних заяв ОСОБА_3 було призначено та нараховано соціальні виплати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 в період з 01.03.2014 року до 29.02.2024 шляхом обману заволоділа бюджетними коштами у виді соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на загальну суму 65 588 грн. 29 коп.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, всупереч вищевказаній законодавчій забороні, 24.10.2018 ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації (далі УСЗН) в період його роботи (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою незаконного, шляхом обману, отримання за рахунок бюджетних коштів зазначеної державної допомоги, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, подала до УСЗН заяви № 7881, №7882 від 24.10.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 96 від 22.02.2012, в яку власноручно внесла недостовірні відомості про те, що не проживає з особою, від якої має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , хоча фактично з часу народження дитини проживала з її батьком ОСОБА_10 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але з яким, крім вказаного, вела спільне господарство та виховувала спільну дитину, тобто фактично перебувала у шлюбних відносинах.

Для продовження виплати вищевказаної соціальної допомоги

ОСОБА_3 в подальшому подала до УСЗН такі ж заяви, а саме: № 7899, №7900 від 31.10.2019, № 1183, №1184 від 02.04.2020, №4726, №4727 від 20.11.2020, та до Жашківського відділу Управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА (далі Жашківський відділ УПСЗН) заяви № 147, №148 від 17.05.2021, №131/06-35, №132/06-05 від 28.09.2023. За результатами розгляду вказаних заяв ОСОБА_3 було призначено та нараховано соціальні виплати на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 в період з 21.09.2018 року до 29.02.2024 шляхом обману заволоділа бюджетними коштами у виді соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на загальну суму 46 340 грн. 79 коп.

Також, всупереч вищевказаній законодавчій забороні, 28.09.2023 ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Жашківського відділу Управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА (далі Жашківський відділ УПСЗН) в період його роботи (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою незаконного, шляхом обману, отримання за рахунок бюджетних коштів зазначеної державної допомоги, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, подала до Жашківський відділ УПСЗН заяви №131/06-35, №132/06-05 від 28.09.2023 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій» за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України № 3 від 09.01.2023, в яку власноручно внесла недостовірні відомості про те, що не проживає з особою, від якої має дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , хоча фактично з часу народження дитини проживала з її батьком ОСОБА_10 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але з яким, крім вказаного, вела спільне господарство та виховувала спільну дитину, тобто фактично перебувала у шлюбних відносинах. За результатами розгляду вказаних заяв ОСОБА_3 було призначено та нараховано соціальні виплати на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внаслідок таких дій, ОСОБА_3 в період з 07.11.2022 року до 29.02.2024 шляхом обману заволоділа бюджетними коштами у виді соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на загальну суму 13 722 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

30 травня 2024 року між прокурором Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які в присутності захисника роз`яснені обвинуваченій.

Представник потерпілого надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнала, зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до неї разі затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, під час судового провадження та беззастережно визнати в судовому провадженні обставини, вказані у цивільному позові, та розмір завданої шкоди.

Сторони погодились, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1, 2 ст. 190 КК України, обвинуваченій слід призначити покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.. за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до статей 75, 76 КК України, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

При укладені угоди про визнання винуватості враховано особу обвинуваченої, відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченій роз`яснено, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких її обвинувачують, а вона має такі права:

-мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

-мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

-допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Також судом роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, які передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, яке буде застосовано у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених обвинуваченою правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно із ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою.

У кримінальному провадженні потерпілим Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації заявлено цивільний позов на суму 125651 грн 08 коп.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України, потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки, в угоді про визнання винуватості від 30.05.2024 року, обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язалася беззастережно визнати в судовому провадженні обставини, вказані у цивільному позові та розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2024 року, укладену в межах кримінального провадження № 0000051, між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_11 , за наявності письмової згоди представника потерпілого Управління праці та соціального захисту населення Уманської РДА, з одного боку, та обвинуваченої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, відповідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту проголошення вироку.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні - завірені належним чином копії матеріалів особової справи ОСОБА_3 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (, МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA0003972) 125 651 (сто двадцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одну) грн 08 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченою та її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_12