Провадження № 1-кс/202/8160/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

06 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001365, внесеного до ЄРДР 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001365, внесеного до ЄРДР 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені всі необхідні слідчі дії відносно автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 та теперішній час необхідність в арешті автомобіля відпала, оскільки проведення експертиз щодо зазначеного автомобіля не планується, механічні пошкодження на вказаному транспортному засобі взагалі відсутні, експертизи технічного стану були проведені, висновки долучені до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомлено про підозру, який вину визнав в повному обсязі. Просив частково скасувати арешт майна в частині користування.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначав, що наразі проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, а тому зняття арешту є передчасним.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001365 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У даному кримінальному провадженні 23.10.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська накладено арешт на спеціалізований вантажний фургон «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належать на праві власності ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КК України).

Частиною 3 ст. 132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Власник майна на даний час не має змоги користуватися транспортним засобом, в силу чинного арешту із забороною користування.

Вирішуючи питання про скасування арешту, слідчий суддя бере до уваги, що на теперішній час судові експертизи, в тому числі, які передбачають безпосереднє дослідження вилученого транспортного засобу у кримінальному провадженні проведені.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведене, що станом на 06.12.2024 існують потреби досудового розслідування у забороні ОСОБА_3 користуватися автомобілем, які виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи.

На переконання слідчого судді, з огляду на проведення судових експертиз, подальша заборона користування спеціалізованим вантажним фургоном «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , є невиправданою.

Скасування вказаної заборони не вплине на дієвість самого заходу забезпечення кримінального провадження у формах інших заборон, котрі визначені слідчим суддею в ухвалі від 23.10.2024.

Отже, клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а арешт в частині заборони користування скасуванню, у порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001365, внесеного до ЄРДР 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2024 у кримінальному провадженні № 0001365, яке внесено до ЄРДР 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на спеціалізований вантажний фургон «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у вигляді заборони користування зазначеним майном, залишивши заборону його відчуження та розпорядження ним.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1