Справа 556/1116/24
Номер провадження 1-кп/556/166/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 227

18.09.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000387 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого, раніше не судимого,-

за ч. 2 ст.286 КК України;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи особою, що керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 16 жовтня 2023 року, приблизно о 08 год. 25 хв., у світлу пору доби, в порушення вимог підпунктів підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.4 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи мотоциклом марки «TEKEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 89-97 км/год., по вул. Рафалівська с. Більська Воля Вараського району Рівненської області, в межах населеного пункту, зі сторони с. Рудка Вараського району Рівненської області в напрямку с. Собіщиці Вараського району, Рівненської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в межах чотирьохстороннього перехрестя вулиць Рафалівська та Шкільна с.Більська Воля Вараського району Рівненської області, допустив зіткнення з мопедом марки «YАМАНА», без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_6 , котра рухалась по АДРЕСА_2 , та наближалась до перехрестя вулиць Рафалівська та Шкільна с. Більська Воля Вараського району Рівненської області, з лівої сторони відносно напрямку руху мотоцикла марки «TEKEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ..

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда марки «YАМАНА», без реєстраційного номера ОСОБА_6 від отриманих травм померла на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_4 , вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті, пояснив, що він проживає в с.Озерці Вараського району, працює в ФОП ОСОБА_7 і його робоче місце знаходиться в АДРЕСА_1 , тому він щодня їздить на роботу власним мотоциклом. 16 жовтня 2023 року він також зранку їхав на роботу, рухався мотоциклом зі швидкістю біля 80 км/год. Розуміє, що перевищив граничну допустиму швидкість руху в населеному пункті, тобто допустив порушення Правил дорожнього руху. На перехресті вулиць в с.Більська Воля він зіткнувся із мопедом, яким керувала жінка, цей мопед рухався з прилягаючої другорядної дороги, зіткнення сталось на смузі руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_8 подробиць зіткнення він пригадати не може, оскільки це сталось миттєво, від удару він отримав травму, втратив свідомість і був госпіталізований. Опритомнів через деякий час в лікарні, також пізніше дізнався, що внаслідок аварії водійка мопеда ОСОБА_9 на місці. Обвинувачений також пояснив, що він щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, усвідомив незаконність своїх дій, вибачився перед потерпілим та повністю відшкодував заподіяну злочином матеріальну та моральну шкоду. Просив його суворо не карати та запевнив суд, що зробив належні висновки, і буде неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання надав письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та вказав, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяну злочином матеріальну та моральну шкоду, і будь-яких претензій до нього потерпілий не має, і в подальшому мати не буде. Просив застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді мінімального строку позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного за вироком покарання з випробуванням і встановленням мінімального іспитового стооку та без позбавлення права керування.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому та підтвердив фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, у відповідності до ч.3, 4 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 безсумнівно діє добровільно, узгодив свою позицію із захисником, повністю усвідомлює зміст пред`явленого йому обвинувачення та його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст цих обставин. Також обвинуваченому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що ОСОБА_4 погодився.

Кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України суд вважає правильною, і такою, що поза розумним сумнівом доведена у судовому засіданні.

При обранні міри покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови, здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів спрямованих на протиправність та запобігання вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги позицію потерпілого та висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, що є підставою для обрання відносно ОСОБА_4 міри покарання, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України із одночасним звільненням обвинуваченого від призначеного покарання з встановленням іспитового строку у відповідності до правил ст.ст.75, 76 КК України.

З приводу обрання додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом судом встановлено наступне.

Згідно санкції ч.2 ст.286 КК України, зазначене у цій частині статті діяння, містить додаткове покарання у вигляді позбавлення керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Таким чином, за змістом закону, вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, належить до дискреції суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України в даному кримінальному провадженні, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 щиро рокаявся у вчиненому, сприяв розкриттю та розслідуванню даного злочину, повністю відшкодував заподіяну шкоду та вибачився перед потерпілим. Також суд враховує, що ОСОБА_4 працює і використовує транспортний засіб для доїзду від місця постійного проживання до робочого місця. З урахуванням викладеного, позбавлення обвинуваченого права керування транспортним засобом, на думку суду, буде надмірно обтяжливим та неспівмірним покаранням, яке не буде відповідати засадам справедливості.

Зважаючи на викладені обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення та на особу обвинуваченого, враховуючи його молодий вік, процесуальну поведінку та виключно позитивні характеристики, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2023 слід вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України, скасувавши накладений арешт.

Згідно ст.124 КПК України витрати на проведення експертного дослідження підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в загальній сумі 19689 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 28 коп..

Арешт, який згідно із ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2023, накладений на мопед марки «YАМАНА», без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_2 та мотоцикл марки «TEKEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази у відповідності до ст. 100 КПК України: мопед марки «YАМАНА», без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_10 ; мотоцикл марки «TEKEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку потерпілому.

Суддя: