Справа № 694/1128/24 Провадження №1-кс/694/643/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку)

обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку)

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)

адвоката потерпілої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка заяву адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24),

в с т а н о в и в :

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла заява адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24).

Заява про відвід мотивована тим, що 19 липня 2023 року, ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001042 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, повернуто особі, яка його подала.

10 серпня 2023 року ухвалою Черкаського апеляційного суду у справі № 694/1695/23 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 задоволено. Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 липня 2023 року про повернення клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001042 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України - скасовано та призначено новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Апеляційна інстанція, скасовуючи ухвалу слідчого судді, встановила істотне порушення норм кримінального процесуального законодавства суддею ОСОБА_8 , які на його думку є свідомимита такими, що допущені у зв`язку із особистою неприязню судді ОСОБА_8 до адвоката ОСОБА_6

11 вересня 2023 року ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області задоволено заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 , від подальшого розгляду клопотання про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001042 (судова справа № 694/1694/23).

Окрім того, адвокат потерпілої вказує на те, що 18 червня 2024 року, ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області у справі № 694/1128/24 під головуванням судді ОСОБА_8 застосовано примусовий привід обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 липня 2024 року представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся на ім`я судді ОСОБА_8 із заявою про отримання ухвали Звенигородського районного суду від 18 червня 2024 року у справі № 694/1128/24 про застосування примусового приводу обвинуваченої та цього ж дня подав клопотання про приєднання до електронного суду та отримання доступу до електронних матеріалів справ №694/1128/24.

Проте, суддя ОСОБА_8 відмовила адвокату ОСОБА_6 у задоволенні вищевказаної заяви та клопотання.

Відмову адвокат вважає свідомою, такою, що порушує положення Конституції України, КПК Українита Міжнародних конвецій щодо доступу до правосуддя.

У підсумку заявник вказує на те, що суддя ОСОБА_8 є упередженою до нього, як особистості та адвоката, і в кожній справі де він здійснює свої функції, і в цій справі також, намагається обмежити у процесуальних правах, що є неприпустимим.

Суддя ОСОБА_8 належним чином повідомлена про розгляд заяви адвоката ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, заяв клопотань, пояснень не подавала.

КПК не встановлює перешкод для розгляду заяви про відвід у випадку не прибуття належним чином повідомлених учасників. Головуючий суддя також не встановила обставин, які б вимагали відкладення розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_8 .. За таких обставин неявка особи, яка не прибула в судове засідання, не перешкоджає вирішенню відводу.

Дослідивши заяву про відвід та перевіривши викладені в ній доводи, суд приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

В заяві адвоката ОСОБА_6 відсутнє посилання на підстави, передбачені статтею 75 КПК України, разом з тим під час розгляду заяви в судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 уточнив правові підстави заявленого відводу, які відносить до пункту 4 частини першої статті 75 КПК України.

Відвід обгрунтований зокрема тим, що під час розгляду іншої справи (№694/1695/23) суддею ОСОБА_8 ухвалено судове рішення щодо повернення клопотання про скасування арешту майна особі, яка його подала, яке скасовано у подальшому судом апеляційної інстанції, а окрім того Ватутінським районним судом Черкаської області задоволено заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід судді з підстав неможливості її повторної участі у розгляді зазначеного клопотання.

Виходячи із зазначених мотивів, суд оцінює їх як доводи адвоката щодо наявних проявів упередженості з боку судді ОСОБА_8 як недостатні, оскільки розгляд та перегляд судового рішення у справі 694/1695/23 відбувся у передбачений процесуальним законодавством спосіб, а адвокат, користуючись у свою чергу процесуальними правами, успішно реалізував можливості апеляційного оскарження.

При цьому, прояви упередженості з боку судді ОСОБА_8 адвокат конкретизував особистим відношенням до нього як учасника й інших судових процесів, зазначив свої власні міркування щодо свідомого, на його думку, порушення чинного законодавства та особистого негативного ставлення до нього.

В частині доводів адвоката ОСОБА_6 щодо відмови суддею ОСОБА_8 у задоволенні заяви про надання ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.06.2024 у справі №694/1128/24 про застосування примусового приводу обвинуваченої, а також у задоволенні клопотання про приєднання до системи «Електронний суд» для отримання доступу до електронних матеріалів справи, судом встановлено, що 05.07.2024 адвокат ОСОБА_6 направив до суду вищезазначені заяву та клопотання. У відповідь 09.07.2024 адвокату судом роз`яснено, що чинним законодавством не передбачено направлення процесуальних документів на особисту електронну адресу, разом з тим, останній має можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в приміщенні суду.

Встановлено також, що адвокат ОСОБА_6 зареєстрований у підсистемі «Електронний суд», має можливість користуватися відповідними сервісами.

Щодо відсутності у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали про застосування примусового приводу щодо обвинуваченої судом встановлено, що відповідно до довідки відповідального працівника Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.07.2024 зазначений документ сформовано 18.06.2024 о 14 год 59 год із ознакою «відправляти до єдиного державного реєстру судових рішень», підписано до відправки у реєстр о 15 год 00 хв.

Станом на день розгляду заяви про відвід відповідна судова ухвала міститься в матеріалах кримінального провадження №694/1128/24 (а.с.62), а також 23.07.2024 відправлена до ЄДРСР.

Суд зазначає, що зазначені у заяві адвоката ОСОБА_6 доводи в цій частині знайшли підтвердження, проте носять технічний характер та не підпадають під визначені підстави відводу судді, передбачені статтею 75 КПК України. Зазначені обставини не вказують переконливо та достатньо на упереджене ставлення судді ОСОБА_8 до учасників процесу під час розгляду кримінального провадження.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (рішення ЄСПЛ Kyprianou проти Кіпру [GC], № 73797/01, п. 118, ЄСПЛ 2005 ...; Феррантеллі та Сантангело проти Італії, рішення від 07 серпня 1996 року, Доповіді 1996-III, с. 951-52, п. 58 та Wettstein v. Switzerland, № 33958/96, п. 44, CEDH 2000-XII).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості.

З огляду на це, на думку суду сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись у тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За таких обставин, наведені у заяві адвоката ОСОБА_6 аргументи щодо відводу судді в цілому не можна вважати обставинами, які в розумінні статті 75 КПК України виключають участь судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, і не переконали суд наразі у тому, що нею може бути проявлено упередженість.

Отже, суд приходить до висновку, що доводи, наведені адвокатом ОСОБА_6 на обгрунтування відводу судді ОСОБА_8 , не є достатніми та переконливими, не ґрунтуються на вимогах КПК України та не можуть бути підставою для відводу судді, а відтак, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 107, 369-372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24) - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1