ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 01.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого та неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, без інвалідності, з середньою освітою, неофіційно працюючого на будівництві бетонщиком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на момент вчинення кримінального правопорушення - Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3429-ІХ від 08.11.2023 року воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжений строком на 90 діб з 16 листопада 2023 року, тобто до 14 лютого 2024 року.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на стажуванні на посаді слюсара-напильника найманим на підприємстві ТОВ «ІНТЕР`ЄР ПЛЮС КОМФОРТ», будучи добре обізнаним з умовами стажування, переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, у невстановленому в ході досудового розслідуванні часі та місці, розробив план вчинення злочину, пов`язаного із таємним викраденням будівельного інструменту з подальшою його реалізацією за наступних обставин.

18.01.2024 року приблизно о 06 годині 12 хвилин, ОСОБА_4 , тобто на годину раніше від назначеного часу стажування, прийшов на підприємство ТОВ «ІНТЕР`ЄР ПЛЮС КОМФОРТ» за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район (раніше Малиновський), вул. Миколи Боровського, буд. 28-Г.

Розуміючи, які дії необхідно виконати з метою здійснення злочинного умислу, ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 06 годині 16 хвилин перебував у приміщенні підприємства ТОВ «ІНТЕР`ЄР ПЛЮС КОМФОРТ» за адресою; м. Одеса, Хаджибейський район (раніше Малиновський), вул. Миколи Боровського, буд. 28-Г, де в цей час прийняв рішення здійснити крадіжку акумуляторного шуруповерта марки «Metabo PowerMaxx BS», який належав ФОП « ОСОБА_5 » та знаходився на території підприємства з 16.01.2024 року у зв`язку із проведенням ТОВ «ІНТЕР`ЄР ПЛЮС КОМФОРТ» обміну досвідом з провідними лідерами з виготовлення текстильних виробів, до яких належав ФОП « ОСОБА_5 ».

Так, ОСОБА_4 18.01.2024 року о 06 годині 16 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, суспільну небезпечність та наслідки свого діяння, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, використовуючи наявний при ньому рюкзак червоного кольору, взяв з робочого стола акумуляторний шуруповерт марки «Metabo PowerMaxx BS» насправді належного ФОП « ОСОБА_5 », поклав його до середини рюкзака та зник, в подальшому розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ФОП « ОСОБА_5 » матеріальну шкоду на загальну суму 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень, 00 копійок, яку відшкодував в ході досудового розслідування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорював та надав показання, які за змістом аналогічні обставинам, що зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що він на початку січня 2024 року (точної дати не пам`ятає), після сварки з цивільною дружиною, рано вранці прийшов до місця проходження стажування (ТОВ «ІНТЕР`ЄР ПЛЮС КОМФОРТ»), де у нього раптово виник умисел на викрадення шуруповерта задля виручення коштів для придбання алкогольних напоїв. Так, реалізуючи свій умисел, розуміючи, що діє у період воєнного стану, він таємно поклав шуруповерт у свій рюкзак та залишив місце злочину. В подальшому викрадений шуруповерт продав за 1000 гривень, а на виручені кошти придбав алкогольні напої, тобто розпорядився коштами на власний розсуд. Назву та вартість викраденого майна не оскаржує. Завдані збитки внаслідок кримінального правопорушення добровільно відшкодував шляхом повернення потерпілому грошових коштів у сумі 3500 гривень. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак прокурором було надано заяву потерпілого про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за його відсутністю, крім того надано заяву про відсутність будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_4 , матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що саме він, за викладених в обвинувальному акті обставин, здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, тому зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_4 та його вік (36 років); соціальне положення (неодружений, має зареєстроване місце проживання та проживає разом з матір`ю, працездатний та працює); стан здоров`я (особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має); те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та повністю визнає вину у вчиненому у даному провадженні, а також виражає готовність нести за це відповідальність, відсутність будь-яких матеріальних претензій у потерпілого до обвинуваченго; наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків) та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, позицію прокурора в судових дебатах, про те, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто без ізоляції від суспільства та те, що потерпілий у своїй заяві не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання та спосіб його виконання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 року (справа № 521/1457/24, 1-кс/521/401/24) - скасувати.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого будь-які запобіжні заходи не застосовувались, тому враховуючи особу обвинуваченого та призначену міру покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 року (справа № 521/1457/24, 1-кс/521/401/24) - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого від 01.02.2024 року та 02.02.2024 року, а саме:

- DVD-R диск на якому записані та зафіксовані фрагменти відеозапису з камер відео спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 від 18.01.2024 року - зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 01.02.2024 року;

- витяг з сайту пошуку роботи на 1-арк. - зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 01.02.2024 року;

- документи: рахунок на оплату акумуляторного шуруповерта № 1103 на 1-му аркуші та видаткову накладну на акумуляторний шуруповерт №1289 на 1 аркуші - зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 01.02.2024 року;

- картонну коробку 30?20 см, темно-зеленого кольору з-під акумуляторного дриль-шуруповерту марки «Metabo PowerMaxx BS» 12V 0-360/0-1.400/min 34Nm та три посібника до коробки від вказаного приладку - вважати повернутими власнику за належністю згідно розписки ОСОБА_5 від 01.02.2024 року;

- рюкзак червоного кольору, долучений 02.02.2024 року на підставі заяви ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1