Провадження № 1-кс/185/1302/24
28 жовтня 2024 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 24 жовтня 2024 року, близько 12:40 год., водій ОСОБА_5 , 1980 року народження, керуючи автомобілем «Renault», рухаючись по вул. Успенській у м. Павлограді, зі сторони вул. Миру у напрямку вул. Соборної, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1941 року народження, яка перетинала вулицю Успенську у невстановленому місці, з права на ліво відносно руху транспортного засобу. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравма, госпіталізована до хірургічної реанімації.
24 жовтня 2024 року, о 13:35 год., під час огляду було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Renault» модель «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, 51.
Автомобіль марки «Renault» модель «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_2 ).
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на легковий автомобіль марки «Renault», модель «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 24 жовтня 2024 року, о 13:35 год,. на автомобіль марки «Renault», модель «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1