У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000043, за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.10.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. Ухвалено вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, виконувати самостійно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2022 року, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено 03.02.2023 у період невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.10.2022, яким його засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що основне покарання у виді штрафу за сукупністю кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. Вказує, що для осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у період іспитового строку, остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

03 лютого 2023 року близько 14:30 год ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків наніс ОСОБА_8 два удари правою ногою у район попереку, три послідовні ударі правою ногою в обличчя та один удар скляною банкою у район потилиці останньої.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, забійної рани голови, синця поперекової ділянки справа.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним в умисному легкому тілесному ушкодженні, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор надіслав клопотання про відмову від поданої апеляційної скарги. Просив закрити апеляційне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 до суду не з`явилися, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З урахуванням того, що скарги від інших учасників провадження не надходили, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Керуючись ч. 2 ст. 403, ст. 405 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3