Справа № 136/627/19
Провадження №11-кп/801/855/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.396 КК України в зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задоволено.

Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.396 КК України в зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрито.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 залишено без розгляду, роз`яснено потерпілій ОСОБА_11 право звернення з позовними вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 залишено без розгляду, роз`яснено потерпілому ЛозіОСОБА_13 право звернення з позовними вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди до суду в порядку цивільного судочинства.

Прокурор Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У мотивувальній частині ухвали вказати, що 18.11.2018 о 20-00 год ОСОБА_15 перебував спільно з особою, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, біля гаражного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , коли в особи, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, виникла суперечка з ОСОБА_16 , в ході якої ця особа завдала останньому множинні удари, в результаті чого потерпілий помер.

В той же час, ОСОБА_15 , будучи присутнім під час вчинення умисного вбивства особою, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, односельчанина ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , про відомі йому обставини не повідомив до правоохоронних органів, чим допомагав приховувати вчинення особливо тяжкого злочину.

В решті ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону на підставі п.3 ч.1 ст. 409, ст. 412 КПК України.

Прокурор вказує на те, що на час винесення ухвали відносно ОСОБА_7 дослідження зібраних доказів щодо ОСОБА_17 не закінчено і обвинувальний вирок відносно нього не проголошено, а тому суд в порушення, вимог ст. 62 Конституції України у мотивувальній частині ухвали безпідставно вказав на те, що особливо небезпечний злочин під час якого був присутній ОСОБА_15 , який в подальшому про відомі йому обставини не повідомив до правоохоронних органів, вчинено ОСОБА_17 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід задоволити апеляційну скаргу, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно матеріалів кримінального провадження Гайсинський районний суд Вінницької області в мотивувальній частині оскаржуваній ухвалі вказав, що ОСОБА_15 обвинувачується в тому, що 18.11.2018 р. о 20-00 год. він спільно з двоюрідним братом ОСОБА_17 , який відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КПК України не є близьким родичем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до належного ОСОБА_16 гаражного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , де почали спілкуватися з останнім; під час розмови між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 виникла суперечка, яка переросла в бійку, під час якої нетверезий ОСОБА_18 умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_16 , від якого потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_18 спричинив йому множинні удари ногами в область голови; продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на позбавлення життя потерпілого, ОСОБА_18 знайшовши біля гаража дерев`яний брусок довжиною біля 70 см. та товщиною 8х5 см. і, утримуючи його в правій руці, наніс лежачому на землі ОСОБА_16 ще кілька ударів в тім`яно-потиличну ділянку голови зліва, в результаті чого потерпілий помер.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до практики ЄСПЛ, презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому, навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Зазначену практику ЄСПЛ також підтримують національні суди, які порушенням принципу презумпції невинуватості розцінюють зазначення осіб-співучасників злочину в обвинувальному вироку суду, якщо ці особи раніше не були визнані винним відповідним рішенням суду.

Враховуючи те, що в мотивувальній частині ухвали Гайсинського районного суду від 05.06.2024 року відносно ОСОБА_7 у формулюванні обвинувачення міститься посилання на вчинення злочину ОСОБА_17 , однак на час винесення ухвали станом на 05.06.2024 року відносно ОСОБА_7 , дослідження зібраних доказів щодо ОСОБА_17 не закінчено та обвинувальний вирок відносно нього не проголошено, судом першої інстанції при постановлені від 05.06.2024 року порушено принцип презумпції невинуватості відносно ОСОБА_17 , що є істотним порушенням вимог КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 396 КК України змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. У мотивувальній частині ухвали вказати, що 18.11.2018 о 20-00 год ОСОБА_15 перебував спільно з особою, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, біля гаражного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , коли в особи, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, виникла суперечка з ОСОБА_16 , в ході якої ця особа завдала останньому множинні удари, в результаті чого потерпілий помер. В той же час, ОСОБА_15 , будучи присутнім

під час вчинення умисного вбивства особою, матеріали відносно якої знаходяться в провадженні суду, односельчанина ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , про відомі йому обставини не повідомив до правоохоронних органів, чим допомагав приховувати вчинення особливо тяжкого злочину.

В решті ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4