Справа №710/1461/24
Номер провадження 1-кп/710/152/24
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду та

щодо продовження запобіжного заходу

10.10.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001144 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

01.10.2024 ухвалою суду було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення акту не вбачає. Прокурор також подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як вважає, що ризики, визначені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не перестали існувати.

Обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, вказавши що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, мотивували тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та у обвинуваченого стійкі соціальні зв`язки і він буде з`являтися у всі судові засідання.

Заслухавши учасників, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Шполянському районному суду Черкаської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання за допомогою звуко та відеозаписувального технічного засобу.

Ухвалою слідчого суді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.08.2024 обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.10.2024.

Розглянувши клопотання про продовження строку застосування заходу забезпечення, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, діючи з прямим умислом, всупереч встановленому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у встановлений слідством день та час, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, знайшов та привласнив ручну осколкову гранату РГД-5 в конструктивному поєднанні із бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 та таким чином незаконно придбав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , почав носити при собі осколкову гранату РГД-5 в конструктивному поєднанні із бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 по АДРЕСА_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння та демонструючи її іншим особам.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена поліцейськими о 16 год. 30 хв. в під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , коли вказану гранату РГД-5 в конструктивному поєднанні із бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 було виявлено та вилучено.

Відповідно до висновку експерта від 05.09.2024, в конструктивному поєднанні надані на дослідження корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 із бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 відносяться до категорії боєприпасів, які придатні для проведення вибуху.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . прокурор мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинений злочин в разі доведення його вини йому загрожує покарання у вигляді від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також обвинувачений близько знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, тому перебуваючи на волі може незаконно впливати шляхом вмовляння чи залякування свідків, здійснення на них психологічного тиску, або погроз їм застосування фізичною розправою з метою зміни показань на його користь тощо. Тому прокурор звернувся до суду з цим клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, однак не наведено обгрунтування про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в той же час має стійкі соціальні зв`язки проживає разом дружиною, яка є особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Таким чином, зважаючи на те, що прокурором в судовому засіданні названі ризики, які передбачені у ст. 177 КПК України, однак не наведено обставин, які б доводили, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання (п.3 ч. 1 ст.194 КПК України), тому суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається сторона захисту, дають достатні підстави вважати за можливе забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому шляхом зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання процесуального прокурора, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст. 197 КПК України та п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під ватою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винуватість особи не має бути «загальним правилом» і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, необхідно покласти на останнього обов`язків, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , цілодобово; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора частково, обравши стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, строком на два місяці, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та звільненням його з-під варти негайно в залі суду за умови відсутності інших судових рішень, які дають підстави для його тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 314-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0001144 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області на 15.10.2024 о 11-30 годині.Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветка, Катеринопільського району, Черкаської області, проживає по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, працюючого підсобним робітником ТОВ «ЛАК», раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_3 строком два місяці, тобто до 10.12.2024.

Строк дії ухвали щодо запобіжного заходу до 10.12.2024.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

1.заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , цілодобово;

2.прибувати до суду за першою вимогою;

3.не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

4.повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

5.утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

6.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали щодо контролю за виконанням ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту доручити працівникам ВПД №2 Звенигородського районного ВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він може бути змінений.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в установу, у якій обвинувачений утримувався під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1