Справа № 185/9848/24
Провадження № 1-кс/185/1176/24
19 вересня 2024 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 16 вересня 2024 року, о 08:24 год., водій ОСОБА_5 , 2003 року народження, керуючи автомобілем «BMW 318», рухаючись по вул. Соборній у м. Павлограді від вул. Харківська у напрямку вул. Караванченка, на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу у русі, де допустив зіткнення з велосипедом, під керуванням водія ОСОБА_6 , 1996 року народження, яка рухалась по вул. Успенській зі сторони вул. Дніпровської. Внаслідок ДТП, малолітня пасажирка велосипеда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом лівої гомілки без зміщення, лікування амбулаторне. Також водій велосипеду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин, садна обох губ, підборіддя, забій правого променевого зап`ясного суглобу та колінного, лікування амбулаторне.
16 вересня 2024 року, о 09:25 год., під час огляду було оглянуто та вилучено велосипед марки «specialized», який передано під зберігальну розписку для подальшого зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .
16 вересня 2024 року, об 11:40 год. під час огляду було оглянуто та вилучено легковий автомобіль марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: АДРЕСА_2 .
Велосипед марки «specialized», належить ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . (м. т. НОМЕР_2 )
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.08.2002, автомобіль марки «BMW 318» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , та перебуває у користуванні у ОСОБА_10 , проживає: АДРЕСА_5 (м. т. НОМЕР_4 ).
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені транспортні засоби, оскільки вони є речовим доказом у кримінальному провадженні, до яких необхідний доступ експертам які будуть проводити експертизу, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 16 вересня 2024 року, о 09:25 год. велосипед марки «specialized», який передано під зберігальну розписку для подальшого зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 16 вересня 2024 року, о 09:25 год. легковий автомобіль марки «BMW 318», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1