Справа № 299/4749/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/634/24 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2024.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на строк 60 днів, до 28.10.2024 включно без застосування електронних засобів контролю,щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 07.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: не залишати у нічний час доби з 22 до 6 год наступного дня місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи слідчого судді/суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю/суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 07.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 , будучи уродженцем м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області та обізнаним, як місцевий житель, про місце розташування державного кордону України, знаючи про існування явища нелегальної міграції, діючи умисно, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, розробив злочинний план та організував незаконне переправлення через державний кордон України двох громадян України.

-2-

22.06.2024 о 18 год ОСОБА_7 зустрівся в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , з ОСОБА_8 , з яким обговорив подальший маршрут слідування його з м. Виноградів до лінії державного кордону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України у найбільш слушний для цього момент за грошову винагороду в сумі 5000 доларів США, які ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_7 у разі успішного незаконного перетину державного кордону України.

04.07.2024 о 19 год ОСОБА_7 зустрівся поблизу супермаркету «Барва», що в м. Виноградів по вул. І. Франка, 135 М з ОСОБА_9 , з яким обговорив подальший маршрут слідування його з м. Виноградів до лінії державного кордону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України у найбільш слушний для цього момент, за грошову винагороду в сумі 5000 доларів США, які ОСОБА_9 мав передати ОСОБА_7 у разі успішного незаконного перетину державного кордону України.

Діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення залучив та вступив у злочинну змову із ОСОБА_10 , до якого довів деталі свого злочинного плану, при цьому керував його діями з розподілом обов`язків щодо сприяння ним у незаконному переправленні через державний кордон України в Румунією поза пунктами пропуску через державний кордон групи громадян України призовного віку: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які достовірно знаючи про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні та Про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мали намір незаконно потрапити через кордон України з Румунією до країн Європейського Союзу.

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 доручив залученому ним ОСОБА_10 здійснити безпечну доставку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з АДРЕСА_3 , яке розташоване у безпосередній близькості до Державного кордону України, для подальшого їх незаконного переправлення державного кордону України з Румунією і з яким мав розділити грошові кошти в сумі 10000 доларів США у разі успішного незаконного переправлення через державний кордон України громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9

06.07.2024 близько 21 год, діючи на виконання вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , який чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, маючи на меті сприяти, шляхом надання вказівок, порад та засобів у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою доведення до кінця злочинного задуму ОСОБА_7 на незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Зіна», що в м. Виноградів по вул. Персикова, зустрів та запропонував ОСОБА_11 доставити його разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до берегу р. Тиса, що в м. Виноградів Берегівського району, шляхом транспортування на власному автомобілі марки «Фольсваген Бора», р.н. НОМЕР_1 , не ставлячи ОСОБА_11 до відома про свої злочинні наміри, з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Надалі, 06.07.2024 о 21 год 20 хв ОСОБА_11 , не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_10 , використовуючи транспортний засіб марки «Фольсваген Бора», р.н. НОМЕР_1 , перевезла за вказівкою ОСОБА_10 , громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з магазину «Зіна» до берегу р. Тиса, що в м. Виноградів Берегівського району.

-3-

Після чого, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідувати за ним, де забезпечив вказаних осіб засобом для перетину річки Тиса, а саме надувним матрацом, після чого особисто переправив їх на інший берег річки Тиса до села Теково Берегівського району.

06.07.2024 о 22 год ОСОБА_7 , за допомогою мобільного телефону зв`язався із ОСОБА_12 , якому запропонував доставити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із с. Теково до с. Чорнотисів Берегівського району, шляхом транспортування на власному автомобілі марки «Фольсваген Пассат», р.н. ОР9800Е польської реєстрації, не ставлячи ОСОБА_12 до відома про свої злочинні наміри, з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

06.07.2024 о 22 год 30 хв ОСОБА_12 , не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , використовуючи транспортний засіб марки «Фольсваген Пассат», р.н. ОР9800Е польської реєстрації, перевіз за вказівкою ОСОБА_7 й ОСОБА_10 , громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з АДРЕСА_3 , яке знаходиться в безпосередній близькості до кордону з Румунією.

Однак, 07.07.2024 о 02 год 10 хв прикордонним нарядом прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 27 прикордонного загону, на відстані близько 4000 метрів від 80 прикордонного знаку державного кордону України з Румунією, громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією, поза пунктами пропуску через державний кордон, виявлено та затримано, а також затриманий водій ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , який сприяв у незаконному перетині державного кордону України з Румунією, шляхом надання вказівок, порад та надання засобів на місці вчинення кримінального правопорушення.

27.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна,а також наявність ризиків, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впивати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Разом з тим, слідчим суддею визнано недоведеними ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливість незаконного впливу на свідків й інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки таких не встановлено, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до переконання, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

-4-

В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30.08.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, сторона обвинувачення вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Слідчий суддя не врахував достатньою мірою обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, яка на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, тяжкість кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2024 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 07.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412.

27.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

20.08.2024 ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 28.10.2024.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-5-

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні старшого слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка ініціатора клопотання, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, й свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

-6-

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів уважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний період доби. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_7 і певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: не залишати у нічний час доби з 22 до 6 год наступного дня місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи слідчого судді/суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю/суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не уважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

-7-

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав уважати його м`яким, немає.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2024 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді