Справа № 462/5719/24
провадження 1-кп/462/518/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000584 від 10.06.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Турка Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 01.11.2023 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Залізничного районного суду м. Львова 11.07.2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000584 від 10.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як обвинуваечний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років позбавлення волі, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього будь яких соціально-стримуючих факторів, з місця скоєння кримінального правопорушення втік; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки спосіб вчинення злочину проявився у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, в денну пору доби, в громадському місці, а також втеча з місця скоєння кримінального правопорушення характеризує його, як особу, що не має достатніх моральних цінностей, соціально-стримуючих факторів, схильну для досягнення своїх злочинних цілей, свідоме нехтування підозрюваним не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який, залишаючись на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, окрім цього, підозрюваний офіційно не працевлаштованийта не має постійного джерела прибутку, а тому просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні проти клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов"язаний із триманням під вартою, оскільки той тяжко хворіє, або зменшити розмір застави.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 11.06.2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2024 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, який є раніше судимий за злочини проти власності та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік і знову підозрюється у вчиненні крадіжки, а відтак це свідчить про можливість вчинення з його боку нових злочинів, а також враховуючи те, що спосіб вчинення злочину проявився у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, в денну пору доби, в громадському місці, а також втеча з місця скоєння кримінального правопорушення характеризує його, як особу, що не має достатніх моральних цінностей, соціально-стримуючих факторів, схильну для досягнення своїх злочинних цілей. Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Доказів, які б свідчили, що стан його здоров`я унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не надано.

Таким чином, у судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання продовження (застосування) обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно застосувати (продовжити) строком на 60 днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на 60 днів, тобто до 13.09.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 /сто двадцять одна тисяча сто двадцять/ грн 00 коп, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із м.Львова без дозволу судузалежно від стадії кримінального провадження;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із потерпілим;

5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1