УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1237/24

Провадження № 1-кс/486/187/2024

30 липня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000360, внесеному 28.07.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000360, внесеному 28.07.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 27.07.2024 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНІ в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 27.07.2024 року, приблизно о 17:30 год. у м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, в районі між будинку АДРЕСА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд т/з на пішохода) за участі автомобіля марки «Hyundai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по пр-ту. Незалежності в напрямку пр-ту. Соборності, прямолінійно та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався паралельно, зправа на ліво від автомобіля.

Внаслідок вказаної ДТП наступні особи отримали наступні тілесні ушкодження: пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер, - у вигляді у ЗЧМТ, СГМ, множинні садна обличчя та верхніх кінцівок, перелом четвертого пальця лівої кісті, травма гомілково-стопного суглобу, внутрішньо мозкова гематома, перелом кісток лицьового черепа з якими доставлений до КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, де вподальшому госпіталізований.

27.07.2024 року у період з 17:45 до 20:00 год. проведено огляд місця ДТП за адресою: АДРЕСА_2 що в межах Южноукраїнської ТГ, в ході якого зафіксовано обстановку на місці події після ДТП, розташування транспортного засобу відносно меж проїжджої частини та нерухомих об?єктів довкола місця події, визначено розмір меж проїзної частини та відстань прилеглих до неї об`єктів та, з метою об`єктивного встановлення всіх обставин, вилучено транспортний засіб, за участі якого відбулась ДТП, зокрема: автомобіль «HYUNDAI Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 власник ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ) з подальшим поміщенням його на територію майданчика для зберігання Т3 території ВП №3 Вознесенського РУП.

28.07.2024 року в.о. заступника начальника СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНІ в Миколаївській області майором поліції ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом.

На підставі викладеного, враховуючи, що даний транспортний засіб має значення речового доказу, то з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися, арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000360, внесеному 28.07.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вилучено 27.07.2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться на зберігання у відділенні поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпорядження даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1