Справа № 202/8689/24
Провадження № 1-кп/202/1623/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000145, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2024 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лиман, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон відсутній та інші засоби зв`язку відсутні, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 17.01.2022 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, покарання не відбуте, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 приблизно восени 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб предмети схожі на гранату Ф-1 у зборі із запалом УЗРГМ-2 та предмети схожі на гранату РГН у зборі із запалом УДЗ, які переніс до себе до дому за адресою АДРЕСА_1 де зберігав їх, тим самим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

22.05.2024, у період часу з 11 годин 24 хвилин по 11 годин 56 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, з корисливого мотиву, під час проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки, збув за 4000,00 грн. шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, один предмет візуально схожий на корпус гранати Ф-1, один предмет візуально схожий на корпус гранати РГН, один предмет візуально схожий на запал до гранати типу УЗРГМ-2 та один предмет візуально схожий на запал типу УДЗ, які 22 травня 2024 у період часу з 11 години 24 хвилин до 11 години 56 хвилини були вилучені у ОСОБА_6 співробітниками СКП ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Вилучена у ОСОБА_6 предмети схожі на гранату Ф-1, гранату РГН, один запал до гранати типу УЗРГМ-2 та один запал типу УДЗ, які він придбав у ОСОБА_5 , є:

- корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, який виготовлено промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження даних корпусів грант вибуховою речовиною групи бризантних,

- корпусом наступальної осколкової ручної гранати типу РГН який виготовлено промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження даних корпусів грант вибуховою речовиною групи бризантних, підвищеної потужності,

- уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗРГМ-2 який є засобом підриву (засобом детонування), виготовлений промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи інціюючих та групи бризантних,

- ударно-дистанційним запалом типу УДЗ який є засобом підриву (засобом детонування), виготовлений промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами: групи ініціюючих та групи бризантних.

У конструкційному поєднанні корпус гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ-2 являються осколковою ручною гранатою типу Ф-1, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

У конструкційному поєднанні корпус гранати РГН та запал типу УДЗ, являються наступальною осколковою ручною гранатою типу РГН, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

Заряд вибухової речовини, яким споряджені корпуси оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 та наступальної ручної осколкової гранат РГН придатні для здійснення вибуху.

Уніфіковані запали ручних гранат УЗРГМ-2, ударно дистанційний запал УДЗ придатні для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху).

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього приблизно восени 2023 року, ОСОБА_5 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб два предмети схожі на гранату Ф-1 у зборі із запалом УЗРГМ, які переніс до себе до дому за адресою АДРЕСА_1 де зберігав їх, тим самим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

22.05.2024 у період часу з 12 години 49 хвилин до 14 години 26 хвилин, працівниками поліції ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під час проведення обшуку на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , в нежилому будинку на території двору вищевказаного домоволодіння виявили та вилучили два предмети візуально схожі на гранати Ф-1 у зборі із запалами до гранат типу УЗРГМ, якими є:

- корпуси (2 од) оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, які виготовлено промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження даних корпусів грант вибуховою речовиною групи бризантних,

- уніфікованим запалами ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 які є засобом підриву (засобом детонування), виготовлені промисловим (заводським) способом, конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи інціюючих та групи бризантних,

У конструкційному поєднанні корпус гранати Ф-1 та запали типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 являються осколковою ручною гранатою типу Ф-1, вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

Заряд вибухової речовини, яким споряджені корпуси оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 придатні для здійснення вибуху.

Уніфіковані запали ручних гранат УЗРГМ та УЗРГМ-2 придатні для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху).

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за вчинення ним кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, та не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України та вказав про необхідність призначення обвинуваченому покарання з урахування ст. 71 КК України, за наявності вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.01.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто умисні дії, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів з урахуванням індивідуалізації покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні судом покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги і те, що він раніше засуджений, 17.01.2022 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, при цьому покарання не відбуте.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено під час судового розгляду, інкримінований у даному кримінальному провадженні епізоди злочинів ОСОБА_5 вчинив починаючи з осини 2023 року, тобто після ухвалення вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.01.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином; дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; наявність обставини, що обтяжує покарання, - рецидиву злочинів.

Разом з тим, не залишається і поза увагою суду те що останнім було вчинено злочин у даному кримінальному провадженні під час введеного на території України воєнного стану, що значною мірою підтверджує його надмірну зухвалість та безвідповідальне відношення до загальнонаціональної безпеки, що свідчить про наявність у нього спрямованості до антисоціальної поведінки.

Крім того, матеріалами встановлено, що ОСОБА_5 є особою, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, та після винесення у відношенні нього останнього за часом вироку Краснолиманського міського суду Донецької області 17.01.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яким його було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, покарання останнім не відбуто, втім останній не зробив для себе висновків і не став на шлях виправлення та вчинив новий злочин, що в свою чергу свідчить про сталу спрямованість на провадження злочинної діяльності.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 наближене до мінімального за розміром покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років 2 місці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно визначити покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.01.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Разом з тим, з огляду на те, що судом визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, а також зважаючи на тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий і на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 підлягає зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки 2 (два місяці) позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17.01.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 продовжити у вигляді тримання під вартою строком до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 22.05.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строком з 22.05.2024 року до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2024 року на грошові кошти, які визнані речовим доказом, а саме: банкноту номіналом 500 грн. серії АЛ3773294; банкноту номіналом 500 грн. серії ХА0804443; банкноту номіналом 500 грн. серії ЗГ6238940; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ6482435; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ4312198; банкноту номіналом 500 грн. серії ХБ2100422; банкноту номіналом 500 грн. серії ХА2743759; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ4312194.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № СЕ-19/104-24/3628-ВТХ від 23.05.2024 року у розмірі 3 029,12 (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № СЕ-19/104-24/3831-ВТХ від 13.06.2024 року у розмірі 4 543,68 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні шістдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» № СЕ-19/104-24/3731-ФХД від 24.06.2024 року у розмірі 3 786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень сорок копійок).

Речові докази, грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, які перебувають на зберіганні в АТ КБ «ПриватБанк», а саме: банкноту номіналом 500 грн. серії АЛ3773294; банкноту номіналом 500 грн. серії ХА0804443; банкноту номіналом 500 грн. серії ЗГ6238940; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ6482435; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ4312198; банкноту номіналом 500 грн. серії ХБ2100422; банкноту номіналом 500 грн. серії ХА2743759; банкноту номіналом 500 грн. серії ГЛ4312194 звернути в дохід держави.

Речовий доказ, а саме шість полімерних пакетів в опечатаному вигляді у середині яких об`єкти дослідження, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Речовий доказ, сейф пакети №5279297, 5279549 в опечатаному вигляді у середині яких залишки об`єктів дослідження, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1