УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001013 від 26 липня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 26.07.2024 до ЧЧ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , на території ДУ "Вінницька УВП (№1)", ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , 26.07.2024 близько 14:30 год. здійснював передачу посилки для засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при огляді якої було виявлено речовину, зовні схожу на наркотичну.

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розпочато досудове розслідування відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001013 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 26.07.2024 о 18 год. 10 хв. за підозрою у вчинені вище вказаного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час затримання, у порядку ст. 208 КК України, було проведено особистий обшук ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Mi 8», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою сім карткою НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету НПУ WAR1964218; - два рулони туалетного паперу, які поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP4101380; - футболку синього кольору із білими смугами з обох боків, яку поміщено до спец пакету НПУ ГСУ 7289428; - спиртову серветку за допомогою якої зроблено змиви з обох рук ОСОБА_4 , яку поміщено до спец пакету НПУ PSP1206225.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У зв`язку з виявленням, під час затримання ОСОБА_4 , вище вказаних речей, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України, є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, натомість надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказане у клопотанні майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту майно, яке вилучене в ході затримання ОСОБА_4 , для забезпечення збереження вилучених речей, які визнані речовими доказами, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на - мобільний телефон марки «Mi 8», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із встановленою сім карткою НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету НПУ WAR1964218; - два рулони туалетного паперу, які поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP4101380; - футболку синього кольору із білими смугами з обох боків, яку поміщено до спец пакету НПУ ГСУ 7289428; - спиртову серветку за допомогою якої зроблено змиви з обох рук ОСОБА_4 , яку поміщено до спец пакету НПУ PSP1206225, які були вилучені 26.07.2024 під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя