УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (участь якого забезпечення шляхом відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завидово Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, інваліда ІІ групи, з вищою освітою, депутата Закарпатської обласної ради, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000080 від 14.04.2022,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000080 від 14.04.2022.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000080 від 14.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1111, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 364 КК України.

07.10.2023 о 11 год. 45 хв., в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, затриманий ОСОБА_5

08.10.2023 вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.10.2023 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2023.

29.11.2023 постановою першого заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 08.01.2024.

30.11.2023 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 08.01.2024.

28.12.2023 ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 08.04.2024.

02.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 01.03.2024.

26.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 08.04.2024.

02.04.2024 ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 08.08.2024.

28.05.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 26.07.2024.

Підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2023 передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.10.2023; протоколом обшуку від 07.10.2023 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 08.10.2023; протоколом затримання ОСОБА_7 від 08.10.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: - аудіо, - відео контроль особи від 09.10.2023 № 5/6/3/3-20606т; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.10.2023№ 5/6/3/3-20695; висновком експерта Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 81/1 від 06.03.2024 (висновок лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи) відповідно до якого: в тексті протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.10.2023 в словах « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 », які фактично належать ОСОБА_7 , містяться вимоги до « ОСОБА_8 » передати грошові кошти та машину; в тексті протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.10.2023 « ОСОБА_5 », яким фактично є ОСОБА_5 , погрожує « ОСОБА_8 » завданням якихось насильницьких дій, шкоди його здоров`ю, якщо той не виконає вимоги передати кошти та свій автомобіль, що є вимаганням; в тексті протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.10.2023 в словах « ОСОБА_7 », які фактично належать ОСОБА_7 , містяться вимоги до « ОСОБА_8 » передати грошові кошти; висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19-24/27501-ЛД від 18.06.2024 (висновок лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи) відповідно до якого: у висловлюваннях особи, що позначена у стенограмі наданої на дослідження копії протоколу огляду від 20.03.2024 протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09 жовтня 2023 року № 5/6/3/3-20606, як « ОСОБА_7 » містяться лінгвістичні ознаки вимагання (вимога передати грошові кошти та автотранспортний засіб - машину, зробивши доручення) по відношенню до особи, позначеної як « ОСОБА_8 », із непрямою погрозою насильства над нею; у висловлюваннях особи, що позначена у стенограмі наданої на дослідження копії протоколу огляду від 20.03.2024 протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09 жовтня 2023 року № 5/6/3/3-20606Т, як « ОСОБА_5 », містяться лінгвістичні ознаки вимагання (вимога передати грошові кошти та автотранспортний засіб, зробивши генеральне доручення, по відношенню до особи, позначеної як « ОСОБА_8 » із непрямою погрозою насильства над нею; у висловлюваннях особи, що позначена у стенограмі наданої на дослідження копії протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10 жовтня 2023 року № 5/6/3/3-20695Т, як « ОСОБА_7 », містяться лінгвістичні ознаки лінгвістичні ознаки вимагання (вимога передати грошові кошти та автотранспортний засіб - машину, переоформивши її у MPEO) по відношенню до особи, позначеної як « ОСОБА_8 », із непрямою погрозою насильства над нею.

В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_5 інкримінується діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачено виключно позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, а підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, відтак просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання і продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . На обґрунтування вказаних доводів зазначив, що висунута підозра на даний час не є обґрунтованою та не підтверджується у повній мірі зібраними доказами. Крім того, адвокат зазначив, що ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного також є не доведеними, оскільки ризик переховування підозрюваного не відповідає фактичним обставинам справи, так як, ОСОБА_5 не має наміру переховуваватися, є депутатом Закарпасткьої обласної ради, є інвалідом II групи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зав`язків. Також сторона захисту відзначила, що підозрюваний позитивно характеризується, а відтак просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також захисник зазначив, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовано до підозрюваного, а відтак просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах не свободи.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника і також просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 14.04.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1111, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 364 КК України.

07.10.2023 о 11 год. 45 хв., в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, затриманий ОСОБА_5

08.10.2023 вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

09.10.2023 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2023.

29.11.2023 постановою першого заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 08.01.2024.

30.11.2023 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 08.01.2024.

28.12.2023 ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 08.04.2024.

02.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 01.03.2024.

26.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 08.04.2024.

02.04.2024 ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 08.08.2024.

28.05.2024 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою строком до 26.07.2024.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Таким чином, враховуючи поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано ризики переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_5 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Так, наявність у підозрюваного на утриманні дружини, двох малолітніх дітей, постійного місця проживання, місця роботи, позитивної характеристики, хоча і мінімізує ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, однак повністю його не виключає.

Надаючи оцінку можливості впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та підозрюваних та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому, твердження органу досудового розслідування щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення не ґрунтуються на матеріалах, долучених до клопотання, та характеризуючих ознаках особи ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя відзначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000080 продовжено до 08.08.2024, а тому, враховуючи викладене, строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити з урахуванням зазначеного терміну, як це передбачено положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В той же час, прокурором не доведено обставин, які давали підстави не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а лише зроблено посилання на вказану норму закону.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що прокурором в судовому засіданні, та матеріалами долученими до клопотання беззаперечно не підтверджується факт застосування погроз насильством відносно потерпілого, саме ОСОБА_5 .

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, визначаючи розмір застави у даному випадку, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема, і його майновий стан, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн., що буде достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оскільки слідчим суддею вирішено застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, то у разі внесення застави в розмірі, визначеному цією ухвалою, на нього слід покласти також обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обов`язки, у разі внесення застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зашкодять інтересам досудового розслідування.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави (ч. 7 ст. 194 КПК).

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 серпня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 23.07.2024 у справі №761/26160/24.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1