ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4290/24

Провадження № 1-кп/210/642/24

30 липня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 червня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000719 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, не маючий освіти, не одружений, маючий на утримані малолітню дитину з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, інвалідності не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 382 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», яке дійсне до 19.01.2046 р.

10 грудня 2023 року о 17:40 год по АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки ЗАЗ «SENS», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керуванням транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії АЕТ №8141514 від 14.11.2023 року, за ч.2 ст. 126 КУпАП).

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року (справа №211/8148/23, провадження №3/211/4013/23), яка набрала законної сили 09.01.2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

ОСОБА_4 завчасно було повідомлено працівниками патрульної поліції про час та місце розгляду адміністративної справи, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказана постанова розміщена на офіційному веб-сайті судової влади, копія постанови надіслана Довгинцівським районним судом ОСОБА_4 за адресою мешкання: АДРЕСА_1 ; до Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: АДРЕСА_2 - для виконання; до ППП в місті Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11 для виконання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, санкцією якою передбачено позбавлення права керування транспортним засобом на певний строк, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в період часу з 09.01.2024 по 19.06.2024, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, перешкоджав виконанню судового рішення, а саме не виконував вказану постанову суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами будучи позбавленим права керування.

11 грудня 2020 року у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 було вилучено та передано до Територіального сервісного центру №1243 РСЦ ГСЦ МВС Дніпропетровській та Запорізькій областях 03.03.2021 року за вих. №1524. 22.01.2021 року Територіальним сервісним центром №1243 внесено інформацію щодо позбавлення керування транспортними засобами за ч.1 ст. 130 КУпАП та прийнято на зберігання посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_1 категорії «В».

Крім того, Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року (справа №211/7522/20, провадження №3/211/370/21), яка набрала законної сили 22.01.2021року, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

19.06.2024 року о 10:12 надійшло повідомлення від екіпажу поліції «Буран 204», про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керуванням транспортним засобом, не виконує постанови суду, що набрали законної сили про позбавлення права керування транспортним засобом. Подію зафіксовано на Боді-камери 475831, НОМЕР_3 , 475845.

Таким чином, суд, приймаючи постанови у справах про адміністративні правопорушення, встановив суб`єкта адміністративного правопорушення, на якого наклав адміністративне стягнення, та зобов`язав його вчинити дії та утриматися від певних дій, як міру необхідної поведінки для виконання рішення суду, в чому був належним чином повідомлений. Тобто, в даному випадку, ОСОБА_4 є суб`єктом, який зобов`язаний виконати рішення суду з метою відбування адміністративного стягнення.

При цьому, згідно положень Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, тобто держава в особі уповноважених органів забезпечує їх виконання. Виконання рішення забезпечуватися державою в особі органів державної виконавчої служби, які уповноваженні на вчинення дій щодо стягнення штрафу, та в особі працівників поліції, які уповноважені вилучати, тимчасового утримувати посвідчення водія, що посвідчує право на керування транспортним засобом, тощо. У зв`язку із цим, працівники поліції не є суб`єктами, які зобов`язані виконати постанову суду, а лише уповноважені законом забезпечити виконання рішення суду.

Після отримання інформації від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП встановлено, що згідно наявних облікових баз, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівниками ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення посвідчення ОСОБА_7 не вилучались, до підрозділів ТСЦ не направлялось, у зв`язку з тим, що посвідчення водія у останнього було раніше вилучено. За допомогою іншого документа, який посвідчує особу на ОСОБА_4 було складено постанову серії ЕНА №2425993 від 19.06.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та викликано слідчо-оперативну групу.

При цьому, працівниками патрульної поліції м. Кривого Рогу, на виконання постанов суду внесено відомості про позбавлення права керування ОСОБА_4 до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» автоматизованого обліку адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року. З цього слідує, що суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху водій, який всупереч вимог ПДР, не маючи права керування транспортним засобом здійснює керування транспортним засобом та порушує законодавство про дорожній рух.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно до ч.1 ст. 382 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення є особа, щодо якої постановлено рішення суду, що набрало законної сили, яка згідно приписів такого зобов`язана його виконати, в частині відбування адміністративного стягнення, умисно перешкоджає виконанню рішення суду, що набрало законної сили та посягає на суспільні відносини у сфері правосуддя.

Таким чином не зважаючи на те, що постанова Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року, яка набрала законної сили, гр. ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконувати рішення суду в частині утримання від керування транспортними засобами, будучи належним чином повідомленим про наявність постанови суду, яка набрала законної сили, 19.06.2024 року о 10:12 за адресою: АДРЕСА_3 , керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Sens», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, що свідчить про вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Систематичність порушень вказаною особою Правил дорожнього руху, згідно інформації, витребуваної в порядку ст. 93 КПК України від ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП, відповідно до якої, в період часу з 28.03.2017 року по 10.12.2023 року відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено 36 протоколів та постанов за ст. 126 КУпАП, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення, що є однією з форм його невиконання, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України.

Отже, ОСОБА_4 в період часу з січня 2024 року по червень 2024 року вчиняв умисні дії, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, за ознаками: «умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили».

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

24 липня 2024 року у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 19 червня 2024 року за №0000719 між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому ж провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за частиною першою статті 382 КК України у вигляді штрафу, в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не звертався. Обвинувачений повідомлений, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Угода укладена за письмової згоди обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 382 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо нетяжкого злочину. Санкція частини 1 статті 382 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який, будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив суворо не карати. Під час допиту обвинувачений чітко і послідовно виклав обставини вчинення злочину, зокрема місце, час, спосіб. Так обвинувачений надав показання, згідно яких був обізнаний про те, що відносно нього накладалися стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, проте у нього були невідкладні справи, він не міг викликати таксі, тому був змушений сісти за кермо та поїхатиу справах. Щиро кається у вчиненому, наслідки своїх дій усвідомлює.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченого, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 382 КК України за ознаками умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, за частиною 1 статті 382 КК України, в межах встановленої санкції статті, а саме у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, наявність на утриманні дитини з інвалідністю.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статті 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Судом встановлено, що обвинувачений вину визнав повністю та беззаперечно, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утримані малолітню дитину з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 1 статті 382 КК України, та визначена з урахуванням статті 69-1 КК України.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вчинення злочину вперше, характеристику, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотиви ухвалення інших рішень

Цивільний позов відсутній. З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні. Речові докази - відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався до обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000719, укладену 24 липня 2024 року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , узгоджену угодою міру покарання за частиною 1 статті 382 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження №0000719 від 19.06.2024року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4290/24, провадження №1-кп/210/642/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1