У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002100, відомості про яке 04 листопада 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0002100, відомості про яке 04 листопада 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про накладення арешту на один уламок неправильної форми, який упаковано до паперового конверту НПУ СУ з підписами учасників слідчої дії, один уламок неправильної форми, який упаковано до паперового конверту НПУ СУ з підписами учасників слідчої дії, шістнадцять уламків неправильної форми, які упаковано до спец. пакету НПУ № RIC2174805, важіль з маркуванням УЗГРМ-2 82583, який упаковано до паперового конверту НПУ СУ з підписами учасників слідчої дії, які були виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що вказані предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, зберегли сліди кримінального правопорушення, та є необхідними для проведення у подальшому судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, про причини своєї неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у

підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002100, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З витягу та клопотання також вбачається, що кримінальне провадження відкрите за фактом надходження повідомлення про те, що 04.11.2024 близько о 00 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, діючи умисно, кинула на територію приватного домоволодіння гранату. Вибухом пошкоджено фасад будинку. Постраждалих внаслідок вибуху не виявлено.

Факт вилучення майна, на яке прокурор просить наклатси арешт, підтверджується протоколом огляду місця події від 04.11.2024.

Постановою слідчого від 04 листопада 2024 року вищевказані уламки та важіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту зазначених речей та предметів, згідно з поданим слідчим клопотання, є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На переконання слідчого судді, арешт вилученого майна є необхідним з метою збереження речових доказів, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що вилучене у ході досудового розслідування даного кримінального провадження майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, що з метою їх збереження, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, подане клопотання про арешт даного майна слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 18 (вісімнадцять) уламків неправильної форми та важіль з маркуванням УЗГРМ-2 82583, які виявлені та вилучені 04.11.2024 у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1