Провадження № 11-сс/4808/260/24
Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в кримінальному провадженні №0000449 апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25.10.2023 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме на: автомобіль Nissan Primera № кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, заборонивши вчиняти дії щодо його користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим доведено наявність достатніх підстав щодо накладення арешту на вказане майно, оскільки у цьому кримінальному провадженні за ст. 368 ч.3 ККУ при підтвердженні вини особи воно може бути конфісковано.

В апеляційній скарзі представник заявниці ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 оскаржує ухвалу слідчого судді, вважає її незаконною. Стверджує, що на час звернення слідчої до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб, ОСОБА_9 вже не був його власником. Слідчий суддя вказану інформацію не перевірив і прийшов до помилкового висновку про те, що транспортний засіб марки Nissan Primera № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2006 року випуску, чорного кольору станом на 24.10.2023 року належить на праві власності ОСОБА_9 . Даний транспортний засіб ОСОБА_8 придбала в ОСОБА_9 згідно договору купівлі продажу напередодні розгляду клопотання про накладення арешту на майно, тобто в період коли були відсутні будь-які заборони з приводу відчуження вказаного транспортного засобу. Через те, що слідчий суддя не повідомив ОСОБА_10 щодо розгляду справи, він не зміг встановити вказану обставину і помилково дійшов до висновку, що на вказаний транспортний засіб який належить третій особі слід накласти арешт. Слідчий суддя не навів в ухвалі висновків чому даний автомобіль не може бути переданий для користування власнику. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна.

В апеляційній інстанції:

- адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, вважає, що слідчий суддя прийняв необґрунтоване рішення, яке просить скасувати, постановити нове, яким задовольнити апеляційну скаргу і скасувати накладений арешт;

- прокурор визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін, справа вже передана до суду.

Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не є пропущений, оскільки власник майна не брала участі в судовому засіданні, про дату та час судового засідання не було належним чином повідомлено, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід рахувати з моменту отримання копії судового рішення.

З`ясувавши обставини цього кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок слідчого судді про наявність підстав на час розгляду клопотання слідчого для накладення арешту на автомобіль є обґрунтованим, він відповідає вимогам чинного КПК України про накладення арешту на майно, на яке може поширюватися конфіскація у кримінальному провадженні.

Такий висновок слідчого судді базується на даних провадження про те, що на час розгляду клопотання автомобіль належав підозрюваному.

Посилання апелянта на те, що є документи про те, що вказаний автомобіль був проданий підозрюваним своїй сестрі, не є на цій стадії процесу правовою підставою для скасування арешту.

Як з`ясовано, справа вже передана до суду для розгляду обвинувачення ОСОБА_9 по суті, під час якого суд вправі в порядку ст. 174 КПК України вирішувати питання про можливість скасування зазначеного арешту на цей автомобіль.

Апеляційний суд не повинен виходити за межі процесуальних повноважень у цій справі, коли вже закінчилось досудове розслідування, на яке поширюється повноваження слідчого судді, справа перебуває на розгляді суду по суті обвинувачення, тому питання скасування арешту на автомобіль повинен вирішувати суд.

Перевірка доказів та апеляційних тверджень апелянта про необґрунтованість висновку слідчого судді неможлива на цій стадії кримінального провадження в апеляційній інстанції, вони можуть бути перевірені на їх правову належність й процесуальну допустимість лише на стадії повного і всебічного досудового розслідування або судового розгляду провадження по суті обвинувачення. Вказана обставина є процесуальною перешкодою для задоволення апеляційної скарги апелянта.

Всі наведені апелянтом апеляційні доводи не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 25.10.2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4