Провадження №: 1-кп/336/1300/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0001614 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гур`єв, Казакстан, болгарина, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

14.11.2014 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років обмеження волі. Вказаний вирок змінено Апеляційним судом Запорізької області від 25.03.2015 та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. Звільнився по відбуттю строку покарання

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В липні 2024 року, в денний час доби, більш точні дата та час слідством встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, знаходячись неподалік від свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом привласнення знайденого, діючи всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України N? 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, на узбіччі дороги по вулиці Виноградній, знайшов 22 патрони калібру 5,45*39 мм та 22 патрони 7,62x54R, таким чином незаконно їх придбав.

В подальшому, достовірно усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами, переніс їх до будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 08 години 48 хвилин 16 серпня 2024 року.

Так, 16 серпня 2024 року, в період часу з 08 години 48 хвилин до 11 години 11 хвилин, співробітниками поліції на підставі ухвали Орджонікідзівського районного суду міста Запоріжжя від 14 серпня 2024 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: 22 патрони калібру 5,45?39 мм та 22 патрони калібру 7,62?54R.

Відповідно до висновку експерта N? СЕ-19/108-24/17235-БЛ від 11.09.2024 надані на дослідження 22 предмети, схожі на патрони є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, наприклад: автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74), ручних кулеметів конструкції ОСОБА_5 (РПК-74) та їх модифікації.

Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Відповідно до висновку експерта N? CE-19/108-24/17232-БЛ від 10.09.2024 надані на дослідження 22 предмета, схожих на патрони с боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими винтівочно-кулеметними патронами калібру 7,62?54R, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру, наприклад: гвинтівок (карабінів) конструкції Мосіна, самозарядних гвинтівок конструкції ОСОБА_6 (СВТ), снайперський гвинтівок конструкції ОСОБА_7 (СВД), ручних кулеметів конструкції ОСОБА_8 (ДП), кулеметів Калашникова (ПК, ПКМ) та ін. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Частини статті Кримінального кодексу України, які передбачають кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Стаття 263 КК України. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

2.Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

2. Носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу -

караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, а саме: вказав місце, час, спосіб, мотиви вчинення кримінального правопорушення; вказав які бойові приписи зберігав вдома. Показав, що кримінальне правопорушення вчинив в липні 2024 року, в денний час доби в селі Преображенка по вулиці Виноградній, знаходячись біля зруйнованого будинку, знайшов патрони близько сорока штук і відніс їх за місцем свого проживання, не розумів що за вказані дії передбачена кримінальна відповідальність. Під час проведення обшуку за його місцем проживання, патрони добровільно видав працівникам поліції.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. Заперечень не заявлено.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, постановою про визнання речових доказів, довідкою про витрати на проведення експертизи та ін.., експертними висновками.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення злочину за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд виходить з такого.

Незважаючи на не оспорювання обвинуваченим своєї винуватості, обов`язок відносно правильної кримінально-правової кваліфікації його дій покладається на суд.

Перевіривши правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Мотиви призначення покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

У судових дебатах прокурор просив призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України строком 1 рік, речові докази просив знищити.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, яких за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку і лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочинів.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

З урахуванням вищевикладених обставин, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, та відсутні обставини, що обтяжують покарання, враховуючи що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, що є мінімальним покаранням за вказаною санкцією частини статті та є домірним вчиненому, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: 44 гільзи, які перебувають в камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 5679,60 грн.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошенняз урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1