Справа № 182/4382/24
Провадження № 1-кс/0182/807/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2024 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 за № 0000458 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.06.2005 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 10.12.2007 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 міс.;

- 21.01.2009 Нікопольськм міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70, 71 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 9 міс.;

- 04.04.2014 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу 850 грн.;

- 10.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, ст.71 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 16.01.2016 Марганецьким міським судом за ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

- 01.10.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70, 71 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Звільнився 23.02.2023 умовно-достроково на 6 міс.19 днів,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

05 серпня 2024 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 за № 0000458 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 за № 0000458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 13.03.2024 приблизно об 11.00 год. знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , куди привів потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

В цей же день приблизно об 11.05 год., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув та за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вище вказаною адресою, шляхом вільного доступу умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрав з кишені куртки, в яку був вдягнений потерпілий ОСОБА_6 , мобільний телефон SAMSUNG Galaxy M23 5G вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/15140-ТВ від 10.04.2024 становить 4666 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_5 05.04.2024 приблизно о 16 год. знаходився поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де вживав спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_7 , в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , приблизно о 16.45 год., перебуваючи в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в розмові з ОСОБА_7 , під приводом здійснення дзвінка попросив у нього мобільний телефон, на що ОСОБА_7 будучи впевненим, що телефон передає для здійснення телефонного дзвінка, передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi A2+». Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_5 , роблячи вигляд що він розмовляє по телефону, пішов у невідомому напрямку, утримуючи у руці вказаний мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 , яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки «Хiaomi» моделі «Redmi A2+» 3/64 Gb, який належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/19689-ТВ від 13.05.2024, складає 2433 грн. 33 коп., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

01.08.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень /злочинів/, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; він не має міцних соціальних зв`язків; у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, слідчий просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки такий запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання наявним ризикам. Обрання ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливе, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, по яких йому висунуто підозру, визнає. Проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. У тому, що він вчинив, він щиро кається, більше такого не повториться, бо він зробив належні висновки.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, внесені до ЄРДР 02.05.2024 за № 0000458.

01 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України /ч. 5 ст. 12 КК України/ та нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України /ч. 4 ст. 12 КК України/.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події; протоколом допиту потерпілих, свідків; протоколами впізнання за фотознімками; протоколом огляду вилученого речового доказу, іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність. Окрім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів. З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини належать до категорії тяжких та нетяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінальних правопорушень; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, вдівець, на утриманні нікого не має, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Окрім того, слідчий суддя враховує й те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання лише у нічний час.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 за № 0000458 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши в період часу з 20-00 год. до 05-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, окрім часу, коли по м. Нікополь та Дніпропетровській області оголошено загрозу артобстрілу та/або повітряну тривогу, коли особі дозволяється прямувати та перебувати в укритті.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 30.09.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1