ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2398/24 Справа № 210/3594/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.313 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинскього районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на шістдесят днів, тобто до 18 серпня 2024 року кожному.

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та оскаржили в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відсутні правові елементи, які б давали підстави до застосування будь-якого запобіжного заходу до підозрюваного, тим паче найбільш суворий.

Звертає увагу, що прокурором, як на підставу продовження запобіжного заходу зазначено один єдиний ризик, переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначає, що ОСОБА_12 має постійне місце проживання, разом із дружиною та чотирма неповнолітніми дітьми, є учасником бойових дій проти агресії рф, раніше не судимий.

Вказує, що ОСОБА_12 не визнає себе винним та щодо нього висунуте необґрунтоване обвинувачення.

Наголошує, що думка прокурора про суворість покарання за інкриміновані ОСОБА_12 злочини прямо суперечить принципам презумпції невинуватості. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у виді домашнього арешту. На обґрунтування своїх вимог вказує, що обраний обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід є надто суворим, останній не має на меті уникати від кримінальної відповідальності, оскільки він особисто бажав встановити істину у кримінальному провадженні та не має на меті вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Судом не враховано, що ОСОБА_13 має постійне місце проживання та реєстрацію, він є старшою дитиною у багатодітній сім`ї. На даний час його батько служить у ЗСУ, а тому сім`я позбавлені чоловічої підтримки.

Крім того зазначає, що судом не враховано, що за час досудового розслідування відсутні порушення покладених на обвинуваченого обов`язків, не має жодної підстави вважати наявним ризик переховуватися від суду. При цьому посилання про вчинення особливо тяжкого злочину не може підтверджувати наявність ризику.

Звертає увагу, що ОСОБА_13 більше ніж пів року тримається під вартою, на даний час допитані свідки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора. На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом належним чином не перевірено наявність правових підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наголошує, що відсутні правові елементи, які б давали підстави для застосування такого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що до клопотання про продовження запобіжного заходу не долучено жодних документів, що підтверджують поза розумним сумнівом наявність обґрунтованості обвинуваченого.

Вказує, що тяжкість покарання, на що посилається прокурор не може бути єдиною підставою для визнання ризику переховуватись від суду, доведеним.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у виді домашнього арешту. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не прийняв мотиви захисника про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який та не дослідив їх у судовому засіданні.

Звертає увагу, що хоча докази у кримінальному проваджені ще не досліджувались, однак в розпоряджені уду вже є обвинувальний акт із викладенням всіх обставин, крім того по даному кримінальному провадженню деяким іншим обвинуваченим змінено запобіжний захід та визначено розмір застави. Наголошує, що ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, зокрема дружину та двох неповнолітніх дітей.

Також звертає увагу, що ОСОБА_11 інкримінується участь у злочинній організації, однак йому обрано більш тяжкий запобіжний захід.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.313 КК України.

12.12.2023 за сукупністю вчиненого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

03.06.2024 за сукупністю вчиненого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлена про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 313 КК України.

12.12.2023 за сукупністю вчиненого ОСОБА_12 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_12 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 313 КК України.

12.12.2023 за сукупністю вчиненого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченихч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

03.06.2024 за сукупністю вчиненого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлена про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 313 КК України. 03.06.2024 матеріали кримінального провадження відкриті сторонам для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу кожного обвинуваченого окремо, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурор, у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного обвинуваченого окремо, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , належним чином обґрунтував наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Зазначив, що є дійсними ризики переховування обвинувачених від суду.

За змістом ст.199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, суд, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою. Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують. Також судом зазначено, що на даний час продовжують існувати враховані при застосуванні до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого переховування обвинуваченого від суду, оскільки останні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.255 ч.2, ст.28 ч.4 ст.307 ч.3, ст.28 ч.4 ст.311 ч.3, ст.28 ч.4 ст.313 ч.3 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Колегія суддів, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою прийшла до висновку, що ризик, який був підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 по теперішній час, враховуючи строк тримання останніх під вартою та стадію судового розгляду не зменшився та продовжує існувати, а тому неможливо застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія суддів звертає увагу, що вказаний ризик є доведеним поза розумним сумнівом, разом з цим, з урахуванням фактичних обставин інкримінованого кримінального право рушення, що виражається в участі у злочинній організації, даних про осіб обвинуваченого, на даному етапі судового розгляду, одного зазначеного ризику цілком достатньо для тримання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою. Крім того, у останніх відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи сторони захисту щодо оспорювання фактичних обставин кримінального правопорушення, за яким ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пред`явлене обвинувачення не є предметом даного апеляційного провадження, оцінка доведеності вини останніх буде надана судом першої інстанції при ухвалені остаточного рішення.

При продовжені міри запобіжного заходу враховані обставини щодо осіб обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які наведені в апеляційних скаргах їх захисників, однак зазначених даних не достатньо для обрання їм більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи характер та обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявність заявлених ризиків.

З урахуванням тяжкості пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачення, дати затримання останніх, колегія суддів не вбачає надмірної тривалості тримання їх під вартою.

На даний час, таке обмеження права обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.313 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді