1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 318/450/20 1-в/335/189/2024
06 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
розглянувши матеріали подання заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.09.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року двох місяців обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік шість місяців,
про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння,
Вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.09.2020 ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75 КК України до одного року двох місяців обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст.76 КК України на засуджену покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

25.10.2024 до суду надійшло подання заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного йому покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», внаслідок чого вчинене ОСОБА_7 не є кримінальним правопорушення.

ОСОБА_7 викликався в судове засідання у встановленому законом порядку, однак не з`явився без повідомлення причин.

Прокурор ОСОБА_3 та представник органу пробації ОСОБА_4 вважали за можливе розглянути подання за відсутності засудженої, з огляду на те, що воно не стосується погіршення становища засудженої особи, і просили подання задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Згідно частин 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Згідно цього Закону, за ч. 1 ст. 51 КУпАП України передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.09.2020 ОСОБА_7 дійсно був засуджений за ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75 КК України до одного року двох місяців обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст.76 КК України на засуджену покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

За змістом вироку, ОСОБА_7 вчинив крадіжу майна вартістю 1861,30 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили 23.10.2020.

З матеріалів провадження встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_7 обчислюється з 22.09.2020, тобто з моменту проголошення вироку суду, та цей строк закінчився 23.02.2022, про що зазначено у поданні органу пробації до суду.

Вказані обставини свідчать, що на момент розгляду судом подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом покарання, засуджений повністю відбув покарання та з 23.02.2022 вважається таким, що не має судимості в силу п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України.

Відповідно до статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з системного аналізу кримінального закону, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.

Таким чином, враховуючи, що іспитовий строк ОСОБА_7 закінчився 23.02.2022, тобто до набрання чинності Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», положення цього Закону до вказаної особи не застосовуються.

На наведені висновки суду не впливає й той факт, що у провадженні Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області з 01.06.2021 перебувало подання органу пробації про скасування іспитового строку та направлення засудженого до місць позбавлення волі, оскільки це подання залишилось не розглянутим через початок тимчасової окупації м. Кам`янка-Дніпровська, підстави його внесення до докази порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків суду надані не були.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 537-539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 22.09.2020, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1