Справа № 730/670/21
Провадження № 1-кп/740/199/24
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання протоколу обшуку від 29.12.2020 з додатками у вигляді флеш носія з відео файлами обшуку недопустимим доказом в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000386 від 11.11.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

в провадженні Ніжинського міьскрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000386 від 11.11.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час заявлених прокурором клопотань про призначення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000386 від 11.11.2020 судової комп`ютерно-технічної експертизи, та надання на тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 57А), а саме до матеріалів кримінального провадження №0000413 від 29.12.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, (справа № 730/670/21, провадження № 1-кп/740/97/22) та копії протоколу обшуку від 29.12.2020 з додатками у вигляді флеш носія з відео файлами обшуку, обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про визнання цього доказу - протоколу обшуку від 29.12.2020 з додатками у вигляді флеш носія з відео файлами обшуку недопустимим та не досліджувати вказаний доказ відповідно до ч.2 ст.89 КПК України, оскільки останній не містіть інформації щодо вилучення речовового доказу - ножа, та не відтворюється.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.2, 3ст.89 КПК Україниу разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

З правового змісту вказаної норми Закону випливає, що ознаки недопустимості доказів поділяються на очевидні та не очевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кримінально-процесуальним Законом не визначено переліку підстав, за наявності яких можливо відокремити очевидно недопустимі докази від недопустимих. Наведене слугує підставою для визнання доказу очевидно недопустимим, коли недопустимість ґрунтується на обставинах, фактах, що є безсумнівними, беззаперечними, зрозумілими для всіх учасників судового провадження і не потребують додаткового дослідження.

Разом з тим, заявлені докази, які просить визнати очевидно недопустимим обвинувачений, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження кожного доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Вирішення питання щодо очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, на думку суду - є передчасним, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.89,358,369-372 КПК України, суд -

постановив:

залишити без задоволення клопотання обвинуваченого про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 29.12.2020 з додатками у вигляді флеш носія з відео файлами обшуку в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000386 від 11.11.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1