Єдиний унікальний номер 722/2348/24
Номер провадження 1-в/722/381/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про приведення вироків у відповідність до норм чинного законодавства України та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5 , звернувся до суду із вказаним вище клопотанням.

Вказував, що вироком Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.155 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України та своїми умисними діями завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 1616,33 гривень.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Станом на момент скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року, неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації правопорушення складав 1051 грн.

ОСОБА_5 засуджено за скоєння крадіжки на суму 1616,33 грн., розмір якої на даний час не передбачає настання кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння, вчиненого ОСОБА_5 за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року усунена, просив звільнити його від призначеного покарання та відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.11.2023 року по день набрання вироком Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 року законної сили.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник ДУ «СВК №67», адвокат та засуджений подали до суду заяви провести розгляд клопотання без їх участі.

Суд, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та частково матеріали особової справи засудженого дійшов висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75КК України чи виконання вироку відстрочене ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до мотивувальної частини вказаного вироку дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, яка мала місце 11.03.2019 року на суму 1616,33 грн.

Вироком Крижопольського районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за вказаним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року, остаточно до відбуття призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.11.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховано з дня набрання вироком законної вили.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 року вирок Крижопольського районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного покарання.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.155 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У решті вирок Крижопольського районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Відповідно до положення ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн. (1921 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 грн.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як зазначалося судом, ОСОБА_5 вчинив крадіжку, яка мала місце 11.03.2019 року на суму 1616,33 грн., що станом на момент вчинення діяння, складало суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги (1921 грн.).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що його слід звільнити від відбування призначеного покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року.

Таким чином ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 року за ч.1 ст.155 КК України у виді 2 років позбавлення волі, без застосування ч.1 ст.71 КК України.

Судом також встановлено, що згідно вироку Крижопольського районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року ОСОБА_5 , відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.11.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Як вбачається, вказаний вирок набрав законної сили 18.03.2024 року. Отже, клопотання адвоката ОСОБА_4 в частині зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання задоволенню не підлягає.

На пiдставi ст.58 Конституції України, ст.5 , ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Вінницького апеляційного суду від 18.03.2024 року за ч.1 ст.155 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: