Провадження № 1-кс/344/8439/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 листопада 2024 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник зазначає, що 14 серпня 2024 року дізнавач сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000016 від 01 січня 2015 року.

Заявник зазначає, що дана постанова є передчасною, необґрунтованою, дізнавачем неповно перевірені всі обставини справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню. Також у скарзі скаржник вказує, що постанова про закриття кримінального провадження була прийнята без наведення відповідних мотивів, доказування події правопорушення, невідомо, які дії були здійснені досудовим розслідуванням.

За таких обставин заявник просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000016 від 01 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с.1-5).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000016 від 01 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини другої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України (а.с. 18-19).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу. Визнано скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає розгляду та направлено на розгляд слідчому судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (а.с. 42, 43-44).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27 листопада 2024 року, дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 48).

Заявник вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити.

У судовому засіданні дізнавач просила у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Про постанову дізнавача від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження заявник, як зазначено у скарзі та пояснено у судовому засіданні, дізнався та отримав лише на початку листопада 2024 року.

Даних про отримання заявником копії оскаржуваної постанови раніше матеріали справи та матеріали кримінального провадження не містять.

05 листопада 2024 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень слідчого, слідчий суддя вважає, що заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження у передбачений законом десятиденний строк з дня отримання її копії

Судом встановлено, що 14 серпня 2024 року дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000016 від 01 січня 2015 року на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 7-16).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У пункту 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач, закриваючи кримінальне провадження, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не надала належної правової оцінки доказам, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач повинен конкретизувати не лише те, що в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, а й вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку.

Проте при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не вчинено всіх дій, передбачених вимогами Кримінального процесуального кодексу України, у постанові слідчий не зазначив і не деталізував, які ж саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку.

Крім того, слідчий суддя також зауважує, що матеріали кримінального провадження не містять інформації про те, чи вживалися дізнавачем у ході досудового розслідування заходи щодо отримання доступу до матеріалів судової справи, в яких містяться документи, які заявник вважає підробленими.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого від 14 серпня 2024 року не відповідає вимогам статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки не містить обґрунтування мотивів прийнятого рішення. Так постанова не містить аналізу здійснених процесуальних дій у сукупності із обставинами кримінального провадження та у контексті ознак, які повинні бути встановлені під час досудового розслідування злочину, передбаченого ст. 358 Кримінального кодексу України.

Невідповідність оскаржуваної постанови вимогам, наведеним у частині п`ятій статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, у частині належного мотивування обставин, які стали підставою для закриття кримінального провадження, є підставою для її скасування.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не обґрунтовано в повній мірі спростування доводів заявника, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують посилання заявника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Відсутність у постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання дізнавачем вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Отже, доводи заявника про неповне вчинення дізнавачем дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, є обґрунтованими, а тому слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000016 від 01 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1