УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011819 від 12.10.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011819 від 12.10.2018, на підставі обвинувального акту, затвердженого 31.10.2018 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із усним клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивувала тим, що відповідно до змісту обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 11.10.2018 р., у період часу з 13.10.2018 р. по 13.04.2023 р. відбував покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», та від суду не переховувався, що вказує на те, що строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності сплили.

По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, про що надав суду зізнавальні покази під час свого допиту.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час слухання справи.

Заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та позицію прокурора стосовно заявленого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Так, зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, скоїв новий умисний злочин проти власності при наступних обставинах. Так, 11.10.2018 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до станції київського метрополітену «Вокзальна», за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, помітив раніше йому не знайомого чоловіка, яким виявився потерпілий ОСОБА_5 , який ніс свій багаж та ОСОБА_4 вирішив підійти познайомитись із останнім. В подальшому, на приміській площі вокзального комплексу станції Київ-Пасажирський, почали спільно вживати алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_4 побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Sony Xperia 13311» та мобільний телефон марки «Nokia RM-969», які він неодноразово діставав зі своєї кишені джинсів та розмовляв. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна з метою збагачення за рахунок майна ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , впевнившись, що потерпілий ОСОБА_5 заснув та ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, сидячи біля потерпілого, почав нишпорити у останнього по кишенях та дістав з кишені джинсів мобільний телефон марки «Nokia RM-969» вартістю 500 грн., в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», та сім-картка мобільного зв`язку «Лайф», які матеріальної цінності для потерпілого не становили, на рахунку сім-картки ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились грошові кошти в сумі 10 гривень передплачених розмов, який поклав до своєї чоловічої сумочки. Після чого, ОСОБА_4 дістав з іншої кишені джинсів потерпілого гроші в сумі 700 грн. купюрами номіналом 200 грн. - 2 шт., 100 грн. - 2 шт., 50 грн. - 1 шт., та 50 грн. дрібними купюрами, які також поклав до своєї чоловічої сумки. Далі, ОСОБА_4 почав нишпорити по кишенях сумки потерпілого ОСОБА_5 та дістав звідти мобільний телефон марки «Sony Xperia 13311» вартістю 6 000 грн., в середині сім-картки були відсутні, який поклав собі до кишені куртки. Тим самим таємно викрав чуже майно з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник та розпорядився майном на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 7 210 грн.

Зазначені дії обвинуваченого органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

08.11.2018 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний обвинувальний акт було передано до провадження судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6

13.11.2018 по справі було призначено підготовче судове засідання.

В матеріалах справи наявний вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2018 р. відносно ОСОБА_4 по справі № 473/4068/18, відповідно до якого ОСОБА_4 було засуджено за вчинення 06.03.2018 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із призначенням покарання у виді 4 р. 6 міс. Позбавлення волі, строк відбування покарання обвинуваченому вирішено обчислювати з 13.10.2018 р., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було залишено без змін /т. 1 а. с. 41-43/.

01.04.2019 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання.

26.10.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 760/29078/18 було передано іншому складу суду - судді ОСОБА_7 /т. 1 а. с. 63/.

18.08.2022 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 було оголошено у розшук, надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу останнього до суду /т. 1 а. с. 90/.

24.04.2024 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 було оголошено у розшук, надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу останнього до суду /т. 1 а. с. 127-128/.

12.06.2024 обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано та 13.06.2024 р. доставлено до приміщення Солом`янського районного суду міста Києва.

13.06.2024 Розпорядженням керівника апарату за № 1686 у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_7 у відпустці по 01.07.2024 та обмеженим строком для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 кримінальне провадження було передано на повторний автоматизований розподіл судових справи між суддями.

13.06.2024 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд новому складу суду - судді ОСОБА_1

13.06.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

09.07.2024 на підставі ухвали суду обвинувальний акт було призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 від суду не переховувався, оскільки у період часу з 13.10.2018 р. по 13.04.2023 р. перебував під вартою та у подальшому відбував покарання, призначене вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України, звільнився із ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» 13.04.2023 р. та вибув до місця свого проживання у АДРЕСА_2 /т. 1 а. с. 99/.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України слідує, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Із врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у період часу з 13.10.2018 р. по 13.04.2023 р. обвинувачений ОСОБА_4 від суду не переховувався, оскільки перебував під вартою у рамках іншого кримінального провадження та відбував покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)», призначене вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2018 р., у зв`язку із чим строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення не зупинялись та не переривались.

При прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання, судом також враховано, що повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання повертались до суду без вручення адресату особисто.

Так, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, було передбачено застосування покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого останнім 11.10.2018 р., закінчились 11.10.2023 р.

У зв`язку із викладеним, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Отже, судом встановлені підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Таким чином, вказане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому у межах даного кримінального провадження судом не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Відомості про речові докази суду не подані.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, ст. ст. 285 - 288, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011819 від 12.10.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не обирається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1