Провадження №1-кп/389/193/23
У Х В А Л А

18 липня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000995 від 20 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2023 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області на розгляд надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2023 року, справу передано до провадження судді ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин та карається позбавленням волі на строк до восьми років, ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли.

Потерпіла та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.

Цивільний відповідач "ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та вказав на недостатність підстав застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення зазначеного клопотання прокурора через те, що заявлені прокурором ризики не обґрунтовані, обвинувачений визнає свою провину, також, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 покине своє місце проживання, оскільки має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю похилого віку та має малолітню дитину від цивільної дружини. На підтвердження останнього надали для огляду свідоцтво про народження 03.06.2024 ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , проте в ньому батько дитини зазначений ОСОБА_7 . Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту цілодобово.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, судом взято до уваги рішення ЄСПЛ у справі "Амбрушкевич проти Польщі" від 04.05.2006, в якому наголошено, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості йомовірного покараня.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин та карається позбавленням волі на строк до восьми років, тому, усвідомлення тяжкості кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого та, розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини, вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, не одружений, має зареєстроване місце проживання, офіційно на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, а також офіційно не працевлаштований.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків та потерпілу, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Судом також враховано характер кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому та, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тож ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо продовженого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спростовуються вищевикладеним та відсутністю належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які наразі не зникли, тому судом такі доводи не можуть бути враховані із вищезазначених підстав та виправдовують потребу в необхідності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 392, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Олександрія Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14.20 год. 18 липня 2024 року по 14.20 год. 15 вересня 2024 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1