Центральний районий суд м. Миколаєва
справа № 490/6343/24
провадження № 1-м/490/2/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участі:

представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про приведення вироку Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року, у відповідність із законодавством України.

У поданому клопотанні заявником було зазначено, що 31 травня 2024 року наказом Міністерства юстиції України № 1638/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком польського суду громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статей 2, 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, до статей 605, 606, 609-611 КПК України, пунктів 6-9, 12-14 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за № 956/33927, підпунктів 23, 24 пункту 2.8 Розподілу обов`язків та повноважень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.01.2024 року № 60/к (із змінами, внесеними наказом від 07.05.2024 року № 699/к), та у зв`язку з запитом Міністерства юстиції Республіки Польща від 25.03.2024 року за № DWMPC.II.8050.240.2022.

ОСОБА_3 засуджено вироком Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі: кінець відбуття строку покарання - 31.03.2027 року.

ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого § 2 статті 177 разом з § 1 статті 178а, §.§. 2, 3 статті 11 та статті 178 (порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого) КК Польщі, що в Україні також є кримінально караним діянням відповідно статті 286-1 КК України.

ОСОБА_3 висловив бажання бути переданим в Україну (заява засудженого від 28.01.2024 року). ОСОБА_3 є громадянином України, що підтверджується листом ДМС України від 02.11.2022 року № 6.5-7300/6-22; на його ім`я оформлено паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії № 335842 від 01.04.2016 року (орган, що видав - 4810) та серії НОМЕР_1 від 25.07.2017 року (орган, що видав - 4801), на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 27.01.2012 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Місце реєстрації проживання/перебування ОСОБА_3 значиться за адресою: АДРЕСА_1 (лист УДМС України в Миколаївській області від 02.11.2022 року № 6.5-7300/6-22).

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України польським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 КПК України, пунктами 18-23 Розділу XII згаданої Інструкції, просили суд: 1 Визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 засуджено вироком Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року; 2. Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 згідно з Кримінальним кодексом України.

У судовому засіданні представник Міністерства юстиції України подане клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню, але вказав, що згідно вироку Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року, ОСОБА_3 було вчинено протиправне діяння 02.04.2019 року. Кримінальний Кодекс України було доповнено статтею 286-1 згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року, тож дії ОСОБА_3 просив кваліфікувати за ст. 286 КК України, оскільки на момент вчинення кримінально караного діяння стаття 286-1 КК України не була ще прийнята.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши додані до клопотання матеріали стосовно приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України, оцінивши доводи сторін, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Згідно з ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.

Так, відповідно до частини четвертої статті 10 КК України виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається кримінальним правопорушенням або було б кримінальним правопорушенням у разі його вчинення на території України.

Згідно із ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Вироком Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року, встановлено, що " ОСОБА_3 02 апреля 2019 года в Гданьске на перекрестке АДРЕСА_2 , умышленно нарушил правила безопасности в дорожном движении, т.е. ст. 20 абз. 1 Закона от 20 июня 1997 года Закон о дорожном движении, таким образом, что управляя легковым автомобилем марки Маzdа, государственный номер НОМЕР_3 , находясь в состоянии нетрезвости - I исследование показало 0,64 мг/л алкоголя в выдыхаемом воздухе, а II исследование 0,61 мг/л алкоголя в выдыхаемом воздухе, не соблюдал особой осторожности, а также не приспособил скорости к условиям движения, в результате чего потерял управление над автомобилем и въехал в тротуар, где ударил находящегося там пешехода Дороту Кшичинскую, нанеся вышеупомянутой обширные, тяжкие, многочисленные травмы тела, в том числе перерыв спинного мозга, сопутствующие обширному повреждению (перелому шейного отдела позвоночника), которых последствием была смерть потерпевшей т.е. в преступлении по ст. 177 § 2 УК в совп. со ст. 178 а § 1 УК в св. со ст. 11 § 2 УК в СВ. со ст. 178 УК".

Указаним вироком суд Гданськ-Пулноц у Гданську "обвиняемого ОСОБА_6 признает виновным совершения действия - инкриминируемого ему в обвинении и за это действие в силу ст. 177 § 2 УК в совп. со ст. 178 а § 1 УК в св. со ст. 11 § 2 УК в св. со ст. 178 УК осуждает, а с применением ст. 11 § 3 УК в силу ст. 177 § 2 УК в св. со ст. 178 УК наказывает его сроком 8 (восьми) лет лишения свободы, на основании ст. 39 п. 3 УК, ст. 42 § 3 УК назначает в отношении обвиняемого меру пресечения в виде запрета управления всеми видами средств автотранспорта пожизненно, на основании ст. 63 § 4 УК, в счет назначенной в пункте II приговора меры пресечения, зачисляет обвиняемому срок изъятия водительского удостоверения со 02 апреля 2019 года, на основании ст. 63 § 1 УК в счет назначенного срока лишения свободы зачисляет обвиняемому срок реального лишения свободы с 02 апреля 2019 года 06:16 часов".

Кримінальна відповідальність за злочин вчинений ОСОБА_3 за ст. 177 § 2 УК в совп. со ст. 178 а § 1 УК в св. со ст. 11 § 2 УК в св. со ст. 178 УК Польщі - відповідає ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції яка діяла на момент вчинення злочину), а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Перебування ОСОБА_3 в момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 підлягає визнанню обставиною, що обтяжує покарання.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції яка діяла на момент вчинення злочину) передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Частиною 2 статті 4 КК України, передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Змінами до закону про кримінальну відповідальність, а саме доповненням КК України статтею 286-1 згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року, не було скасовано кримінальну протиправність діяння, пом`якшено кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшено становище особи.

За таких обставин, ураховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в зазначеному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Одночасно, за змістом ч. 4 статті 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст. 44 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків 1970 року, суд замінює санкцію, пов`язану з позбавленням волі, накладену в запитуючій Державі, санкцією, передбаченою у своєму власному законодавстві за той самий злочин. Ця санкція, з обмеженнями, викладеними в пункті 2, може за характером та тривалістю бути відмінною від тієї, що була накладена в запитуючій Державі. Якщо ця остання санкція є меншою за мінімум, який може бути встановлений відповідно до законодавства запитуваної Держави, суд не є пов`язаним цим мінімумом і накладає санкцію, що відповідає санкції, накладеній у запитуючій Державі. При визначенні санкції суд не погіршує карне становище засудженої особи, що склалося в результаті рішення, винесеного у запитуючій Державі.

Отже, за таких обставин суд зазначає, що необхідно остаточно вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України, п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, зарахувавши в строк призначеного покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 02.04.2019 року (6:16 годин) по 08.09.2020 року.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 610 КПК України, суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України.

Суд приходить до висновку, що підлягає застосуванню до ОСОБА_3 , на підставі ч. 2 ст. 286 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки, що відповідає максимальному строку додаткового покарання визначеному санкцією статті.

Крім того, згідно з положеннями ч. 6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Однак, ураховуючи що таке клопотання не подано, підстав для вирішення питання щодо цивільного позову і процесуальних витрат у суду немає.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 10 КК України, Європейською конвенцією про міжнародну дійсність кримінальних вироків 1970 року, Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, Додатковим протоколом 1997 року до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 372, 602-604, 610 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вирок Районного суду Гданськ-Пулноц у Гданську від 15.05.2020 року, який набрав законної сили 08.09.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення засудженого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 02.04.2019 року (6:16 годин) по 08.09.2020 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 08.09.2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 04.09.2024 о 16.45 год.

Суддя ОСОБА_1