Справа № 453/284/24
№ провадження 1-кп/453/124/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дочку, із вищою освітою, працюючого директором ТзОВ «Лендліз Груп», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

встановив:

17 березня 2023 року постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

04 липня 2023 року постановою Мукачівського міського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відтак, ОСОБА_4 , будучи повідомленим про те, що вище вказаними судовими рішеннями його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, будучи неодноразово притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилився від виконання вище вказаних постанов суду (у справі №351/302/23 та у справі №303/4812/23), які набрали законної сили при наступних обставинах.

Так, 28 листопада 2023 року, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , умисно, будучи особою яка позбавлена права керувати транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «Ауді Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Київ Чоп», в АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції СРПП ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за порушення Правил дорожнього руху, за що стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення (БАД №784196) від 28 листопада 2023 року за ч.1 ст. 121 КУпАП, тим самим не виконуючи постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2023 року (у справі №351/302/23) та постанову Мукачівського міського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року (у справі №303/4812/23).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 17 березня 2023 року постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Крім того, 04 липня 2023 року постановою Мукачівського міського районного суду Закарпатської області його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відтак, знаючи про те, що вище вказаними судовими рішеннями його позбавлено права керування транспортними засобами, продовжив керувати транспортним засобом, зокрема 28 листопада 2023 року, близько 16 год. 30 хв., керував транспортним засобом марки «Ауді Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Київ Чоп», в АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Просить суворо не карати, щиро кається.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, взявши до уваги думку прокурора з приводу призначення покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих обставин та речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили - вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконував постанов суду, які набрали законної сили.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбачених ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вважається таким, що раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дочку.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: - DVD-R диск із відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1