Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ подання начальника Голованівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Голованівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, посилаючись на те, що останній з 30.05.2024 року перебуває на обліку Голованівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за скоєння 18.01.2024 року крадіжки на загальну суму 1274 грн.

09.08.2024 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн.

На час вчинення засудженим інкримінованих йому дій, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 3028 гривень.

Згідно вироку Новоархангельського районного суду від 08.04.2024 року ОСОБА_3 спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 1274 грн.

Просив привести вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2024 року стосовно засудженого у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ у частині звільнення від покарання караність за яке усунена.

Прокурор та представник пробації просили подання задовольнити та звільнити засудженого від призначеного покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Засуджений в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд подання проводити за його відсутності та задовольнити його.

З урахуванням думки прокурора, представника пробації та дослідженням матеріалів справи, суд приходить до таких наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

П. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що у Голованівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області знаходиться на виконанні вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2024 року стосовно ОСОБА_3 , що надає Новоархангельському суду Кіровоградської області підстави розглянути дане подання.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення 18.01.2024 року крадіжки чужого майна на суму 1274 грн., до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на один рік.

18.07.2024 року Верховна Рада України прийняла Закон № 3886-IX, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі № 567/507/23.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 ст. 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становить 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX, з урахуванням положень ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караним є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення становить більше 3028 грн. (1514х2=3028).

Водночас, як зазначалось вище, вартість майна, за крадіжку якого ОСОБА_3 визнано винним та засуджено вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2024 року становить 1274 грн., тобто менше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, які встановлені на моменти вчинення відповідного діяння.

Таким чином вказане діяння не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_3 засуджено вищезазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна (двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що засуджений підлягає, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайному звільненню від призначеного судом покарання, оскільки за вчинене ним діяння караність усунена законом.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 51 КУпАП, підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 ст. 169 ПК України, ст. ст. 4, 5, 74, 185 КК України, ст. ст. 369, 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Голованівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про приведення вироку відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного, вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2024 року, покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням на один рік - у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та представнику органу пробації.

Іншим учасникам кримінального провадження не пізніше наступного дня після ухвалення направити поштою.

Суддя: