Справа №760/6111/24 1-кс/760/3141/24
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Рікард», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 07 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частиною першою статті 205, частиною другою статті 28, частиною другою статті 205, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 209 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Рікард», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року в межах кримінального провадження № 0000116 від 07 травня 2015 року, на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард», а саме - земельні ділянки, що знаходяться на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. з наступними кадастровими номерами: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року в межах кримінального провадження № 0000116 від 07 травня 2015 року було накладено арешт на вищевказані земельні ділянки, що на той момент перебували у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки України» (), у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06 червня 2016 року у справі № 910/23570/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 02 листопада 2015 року у справі № 910/23510/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у справі № 910/23567/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 06 вересня 2016 року у справі № 910/23618/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у справі № 910/23515/15 та рішенням Господарського суду Київської області від 07 липня 2016 року у справі № 911/1514/16 було визнано за ПАТ «МКБ» право власності на зазначені вище земельні ділянки, яке в подальшому було зареєстроване у встановленому законом порядку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року за № 732 «Про віднесення ПАТ «МКБ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року за № 124 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ЦМКБІД», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «МКБ».

У подальшому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року за № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «МКБ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року за № 64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «МКБ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

06 вересня 2019 року відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом GL3N210571, до якого включені, зокрема, земельні ділянки у кількості 33 одиниці, що знаходяться в Макарівському районі Київської області.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-08-15-000004-b, переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «РІКАРД» () (далі -ТОВ «ФК «Рікард»),

За результатами проведених електронних торгів, між ПАТ «МКБ» та ТОВ «ФК Рікард» було укладено попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок від 30 вересня 2019 року, за умовами якого сторони домовились про укладання в майбутньому, після зняття арештів, заборон та обтяжень іпотекою, договорів купівлі-продажу наступних земельних ділянок.

30 січня 2020 року ПАТ «МКБ» припинено як юридичну особу, про що в Єдиному державному реєстрі - юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, міститься відповідний запис (номер запису 0009555).

Рішенням Господарського суду Київської області від 23 грудня 2021 року по справі № 911/1953/21, яке набрало законної сили 22 лютого 2022 року, було визнано право власності на вищезазначені земельні ділянки за ТОВ ФК «Рікард» та право власності на вказані вище земельні ділянки зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На сьогоднішній день потреби в застосуванні арешту відпали, оскільки: земельні ділянки вже не перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки України»; ПАТ «МКБ» звернуло стягнення на земельні ділянки на підставі рішень суду, які набрали законної сили, з метою погашення заборгованості за кредитними договорами шляхом набуття права власності; ПАТ «МКБ» в подальшому продало земельні ділянки на відкритих електронних торгах на сайті PROZZORO. ПРОДАЖІ в процедурі ліквідації Банку; ПАТ «МКБ» припинено як юридичну особу, таким чином відсутня потерпіла сторона у кримінальному провадженні № 0000116; ТОВ «ФК «Рікард» набуло права власності на земельні ділянки на законних підставах і не має відношення до подій, на підставі яких було порушено кримінальне провадження № 0000116 та є добросовісним набувачем майна; земельні ділянки не можуть бути конфісковані, також не можуть бути об`єктом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Також, відсутні судові рішення, які б підтверджували факт нікчемності правочинів з придбання ТОВ «Мисливські стежки України» земельних ділянок, на які накладено арешт, а також недійсність/нікчемність правочинів з подальшої передачі зазначених вище земельних ділянок в іпотеку ПАТ «МКБ».

Зазначила, що на момент подання цього клопотання досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 триває більше восьми років, що значно перевищує визначені нормами КПК України строки проведення досудового розслідування. Безпідставне затягування органом досудового слідства строків проведення досудового розслідування порушує права та інтереси ТОВ «ФК «РІКАРД», як власника нерухомого майна, щодо якого в межах кримінального провадження накладено арешт, адже останній позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись придбаним на законних підставах нерухомим майном.

Вказала, що на сьогоднішній день зазначене нерухоме майно не є об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та не відповідає меті арешту майна, а тому подальше існування арешту нерухомого майна, застосованого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 по справі №760/2209/16-ц в межах кримінального провадження № 000116, буде незаконним втручанням в право на мирне володіння своєю власністю.

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Рікард», в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без участі ТОВ «ФК «Рікард», в якій просила задовольнити клопотання в повному обсязі.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Проте, подав письмові заперечення на клопотання представника власника майна, в яких він просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що з ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до статті 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 07 травня 2015 року наразі триває, вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 00000409 та розслідується Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві. Необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не відпала. Вказав, що доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року.

Частиною другою статті 174 КПК України передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність прокурора та заявника.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя установив, що Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000116 від 07 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частиною першою статті 205, частиною другою статті 28, частиною другою статті 205, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 209 КК України, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням № 00000409, досудове розслідування в якому здійснюється Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві.

В межах кримінального провадження № 0000116 від 07 травня 2015 року, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 по справі №760/2209/16-к накладено арешт на майно, а саме - земельні ділянки, що знаходяться на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. з наступними кадастровими номерами: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011, які перебувають у приватній власності у ТОВ «Мисливські стежки України» () у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23 грудня 2021 року по справі № 911/1953/21, яке набрало законної сили 22 лютого 2022 року, було визнано право власності на вищезазначені земельні ділянки за ТОВ «ФК «Рікард».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 368361437 від 04 березня 2024 року земельні ділянки, що розташовані на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. з кадастровими номерами: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011, на праві власності зареєстровані за ТОВ «ФК «Рікард».

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував розумність і співмірність обмеження права власності, що арештовані земельні ділянки одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та є його предметом, а також, що арешт необхідний з метою попередження зникнення, втрати земельних ділянок та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту, арештовані земельні ділянки зареєстровані на праві власності за ТОВ «ФК «Рікард», що свідчить про припинення існування ризику втрати або зникнення арештованого майна.

Крім того, прокурор зазначив, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, у той же час на момент розгляду клопотання не надав слідчому судді доказів на підтвердження того, що в межах кримінального провадження № 0000116 від 07 травня 2015 року проводяться будь-які слідчі дії та повідомлено причетним особам про підозру.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що представник власника майна ТОВ «ФК «Рікард», поданим клопотанням довела відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, оскільки на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ТОВ «ФК «Рікард» у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином майном.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, слідчий суддя

У Х В А Л И ЛА :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 у справі № 760/2209/16-к на земельні ділянки, що розташовані на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. з наступними кадастровими номерами: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1