Справа № 953/9378/24
н/п 1-кп/953/1119/24
"14" жовтня 2024 р. м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України, ч.1 ст. 122 КК України, -
Ухвалою суду від 10.10.2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього: реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, цивільні позови потерпілих, розписку про отримання підозрюваним копії обвинувального акту та цивільних позовів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Харкова.
Щодо необхідності складання досудової доповіді суд зазначає.
Так, ч.2 ст. 314-1 КПК України визначено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте, п.6 ч.3 та ч.5 ст.314 КПК України сформульовано, що прийняття рішення про складання представником органу пробації досудової доповіді є правом суду, що вирішується у підготовчому судовому засіданні у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою суду або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Враховуючи відсутність клопотань від учасників процесу про необхідність складання досудової доповіді, суд дійшов висновку про відсутність такої потреби.
Крім того, прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Як вбачається з матеріалів справи, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 22.10.2024.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (ч.3 ст. 315 КПК України).
В обґрунтування поданого клопотання, вимоги якого були підтримані в судовому засіданні, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки ризики наведені прокурором не доведені, підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, просили визначити інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Потерпілі клопотання прокурора підтримали в повному обсязі, щодо призначення справи до судового розгляду не заперечувати, жодних клопотань не заявляли.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 дні, Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2024 продовжено строк тримання під вартою, а саме до 22.10.2024 включно, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Положеннями п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
При цьому необхідно відзначити, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику незаконного впливу на свідків.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на всій стадії досудового розслідування та стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.
Отже, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України щодо ОСОБА_5 , а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків. Ризик передбачений п.5 ст.177 КПК України на теперішній час не доведений.
При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України.
При цьому, суд, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів, із застосуванням насильства.
На підставі вищезазначеного та враховуючи, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України, суд вважає за можливе призначити справу за обвинуваченням ОСОБА_5 до судового розгляду на узгоджену між сторонами дату
Керуючись ст. ст. 177, 315, 316, 372 КПК України, суд,
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України, ч.1 ст. 122 КК України на 21.10.2024 о 14:00 год. в приміщенні Київського районного суду м. Харкова.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати прокурора та осіб, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення в частині виконання щодо міри запобіжного заходу.
На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали
Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1