Справа № 212/7520/24
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000632 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Менжинка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не судимої, яка працює у ВСП Криворізький РВДУ Дніпропетровського ОЦКПХ МОЗ на посаді лаборанта-хіміка, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 24.02.2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

Так, 01.05.2024 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12:15 години, потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи позаду зупинки громадського транспорту «9-та міська лікарня» біля дитячого майданчику на території Криворізької гімназії №52, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , залишила без нагляду на зрубі дерева (пеньку) належний їй мобільний телефон марки «Текно SPARK» 64Gb бірюзового кольору, після чого покинула територію Криворізької гімназії №52.

ОСОБА_3 , 01.05.2024 року в період часу з 12.15 г. до 12.37 г. точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим у період воєнного стану, перебувала позаду зупинки громадського транспорту «9-а міська лікарня» біля дитячого майданчика на території Криворізької гімназії № 52, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила на зрубі дерева (пеньку) мобільний телефон марки «Текно SPARК» 64GB бірюзового кольору, який належить ОСОБА_6 , та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Так, зважаючи на обставини виявлення ОСОБА_3 вказаного мобільного телефону, в тому числі часу та місця виявлення, його технічного стану, у останньої були підстави вважати, що вказаний телефон не вибув з володіння власника, його місцезнаходження відомо власнику та між втратою потерпілою мобільного телефону та його знахідкою ОСОБА_3 пройшов нетривалий проміжок часу, тому остання мала підстави вважати, що власник може за ним повернутись, в зв`язку із чим ОСОБА_3 не має на знайдене майно ні дійсного, ні гаданого права. При цьому ОСОБА_3 , у порушення вимог ч. 1, 2 ст. 337 Цивільного кодексу України, не вжила відповідних заходів щодо знайденого майна, а саме не повідомила про знахідку майна до Національної поліції України або органу місцевого самоврядування.

Натомість, 01.05.2024 року приблизно в період часу з 12.15 год. по 12.37 год. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи, що її дії носять протиправний характер, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, знаходячись у вказаному місці, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на території Криворізької гімназії №52, таємно, заволоділа мобільним телефоном «Текно SPARK 64GB» бірюзового кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2052 від 04.06.2024 року становить 2896 грн, який належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, обернувши викрадене на свою користь та в подальшому використовувала вказаний мобільний телефон у власних цілях, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 збитки на загальну суму 2896 грн.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Однак в судовому засіданні від прокурора надійшло письмове клопотання, підтримане в суді як обвинуваченою ОСОБА_3 , так й її захисником ОСОБА_5 , з проханням закрити дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши учасників процесу, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так суд зазначає, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 року втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році складає 1514 грн. (3028 / 2 = 1514).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 року майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, що становить 3028 грн. (1514 х 2 = 3028).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить - 302,8 грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК.

Так на підставі ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що у вчиненому обвинуваченою ОСОБА_3 діянні вартість викраденого майна становить 2896 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), то внаслідок згоди такої обвинуваченої вказане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000632 від 02.05.2024 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю.

При цьому вказане є приводом для направлення даної ухвали суду до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 5, 284, 479-2 КПК України, -

у х в а л и в:

Кримінальне провадження № 0000632 від 02.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, внаслідок втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, - закрити.

Речові докази: мобільний телефон марки «Текно SPARK» 64Gb бірюзового кольору, переданий на зберігання потерпілій, як належне їй майно, - залишити ОСОБА_6 .

Направити ухвалу суду до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1