Справа № 331/6839/24
Провадження № 1-кп/331/723/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» листопада 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 25.09.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта - повна загальна середня, сімейний стан - одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора-вогнеметника 2 групи спеціального призначення 4 роти спеціального призначення 2 загону спеціальних операцій у військовому званні « старший солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді оператора-вогнеметника 2 групи спеціального призначення 4 роти спеціального призначення 2 загону спеціальних операцій, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, на початку 2024 року, точну дату та місце не встановлено, домовився з невстановленою особою про оплатне замовлення підробленого посвідчення водія. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_3 надав невідомій особі всі свої анкетні дані (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, місце народження), а також своє фото зображення, з метою подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я у власних цілях. Після цього невстановлена особа виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке останній отримав у відділенні АДРЕСА_3 за завчасно обумовлену плату в сумі 9000 грн.

Далі, 24 вересня 2024 року, близько 23 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , під час керування транспортним засобом марки ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_4 , де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у використанні завідомо підробленого документа, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.п. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальний проступок, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, проходить військову службу у званні старшого солдата, обіймає посаду оператора-вогнеметника 2 групи спеціального призначення 4 роти спеціального призначення 2 загону спеціальних операцій, у зв`язку з чим має стабільне та законне джерело доходу, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Інші види покарання, передбачені санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, обмеження волі не може бути застосовано до обвинуваченого з огляду на те, що останній є військовослужбовцем, а покарання у вигляді пробаційного нагляду може позбавити його можливості виконувати військовий обов`язок в умовах воєнного стану.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України іпризначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - підлягає знищенню (а.п. 38-40).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1