Житомирський апеляційний суд
Справа №281/705/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/650/24
Категорія ч.1 ст.415 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №00000131 за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 травня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нетішин, Хмельницької області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимогой, -

- за ч.1 ст.415 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 4 (чотири) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 15481,58 грн. витрат на залучення експертів для проведення експертиз:

- витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_1 №СЕ-19/106-22/4066-ІТ на суму 1716 грн. 20 коп.;

- витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/106-23/7740-ІТ на суму 956,00 грн.;

- витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/106-22/4078-ІТ на суму 1716 грн. 20 коп.;

витрати на проведення судово-одорологічної експертизи №СЕ-19/106-22/5309-БД на суму 1959 грн. 77 коп.;

- витрати на проведення судово-одорологічної експертизи №СЕ-19/106-22/5307-БД на суму 1959 грн. 77 коп.;

- витрати на проведення експертизи деталей транспорту №СЕ-19/106-22/5354-ІТ на суму 1510 грн. 24 коп.;

- витрати на проведення експертизи деталей транспорту №СЕ-19/106- 22/5351-ІТ на суму 1510 грн. 24 коп.;

витрати на проведення експертизи деталей транспорту №СЕ-19/106- 22/5353-ІТ на суму 1510 грн. 24 коп.;

- витрати на проведення експертизи механізму та обставин дорожньо- транспортної пригоди №СЕ-19/106-22/11828-ІТ на суму 2 642 грн. 92 коп.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України та апелянтом не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 24.02.2022 року близько 20:50, сержант ОСОБА_6 , будучи водієм транспортної вантажної машини «КАМАЗ-4310», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призначена для перевезення озброєння, керував такою та рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ковель» у Коростенському районі Житомирської області в межах с.Путиловичі у напрямку м.Києва.

Далі, у вказаний день та час, ОСОБА_6 проїжджаючи 184 км. автодороги «Київ-Ковель», в межах в с.Путиловичі Коростенського району Житомирської області, зробив вимушену зупинку в зв`язку з несправним технічним станом транспортного засобу на автодорозі біля правого краю дороги таким чином, що задня ліва частина автомобіля знаходилась на проїзній частині, у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи водієм, маючи водійське посвідчення, зокрема категорії С, знаючи правила дорожнього руху, однак порушуючи такі, аварійну світлову сигналізацію не ввімкнув на транспортному засобі, знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на встановив, інші будь які заходи щодо убезпечення інших учасників дорожнього руху не вжив, та перебував поряд із указаним автомобілем.

Коли, цього ж дня, у цьому ж місці, за вказаних обставин, у тому ж напрямку, рухався інший транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_9 . Окрім цього, в салоні такого автомобіля знаходились ще ОСОБА_10 , який перебував на передньому правому сидінні та ОСОБА_11 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні.

Внаслідок необережних дій ОСОБА_6 , який необережно ставлячись до можливих наслідків, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи негативні наслідки своїх дій, але легковажно розраховуючи на відвернення таких, своїми необережними діями допустив зіткнення автомобіля «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_9 , та не мав можливості уникнути ДТП, з задньою лівою частиною транспортної вантажної машини «КАМАЗ-4310», реєстраційний номер НОМЕР_2 , якою керував ОСОБА_6 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у причинному зв`язку з його смертю, яка настала від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_11 , отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалого розладу здоров`я, а саме: переломів 4-5-6-7-8 ребер, перелому правої ключиці.

При цьому водій ОСОБА_9 , отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалого розладу здоров`я, а саме: перелому 6-7-8 ребер по середній аксилярній лінії.

Таким чином, порушення вимог правил дорожнього руху зі сторони водія ОСОБА_6 перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та з її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та загибель потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_6 покарання у виді 4 місяців тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, при тому, що ст. 62 КК України визначено, що тримання дисциплінарному батальйоні призначається на строк від 6 місяців до 2 років, а ст. 69 КК України забороняє опускатися нижче нижчої межі, вказаній в Загальній частин Кримінального кодексу України для конкретного виду покарання.

Захисник ОСОБА_12 до апеляційного суду не з`явився, повідомлений 19.06.2024 р. телефонограмою та через додаток Вайбер про судовий розгляд, клопотань про відкладення судового розгляду не подава, обвинувачений просив здійснювати розгляд у його відсутність, а тому апеляційний суд перешкод для розгляду кримінального провадження у відсутність захисника не вбачає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який не заперечував щодо апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оскаржуються. Розгляд кримінального провадження здійснювався у порядку визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

Не оскаржується в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 415 КК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 4 (чотири) місяці на думку колегії суддів вказані вимоги закону, в повній мірі не врахував.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, що суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні з порушенням вимог закону, оскільки ст. 62 КК України визначено, що тримання дисциплінарному батальйоні призначається на строк від 6 місяців до 2 років, а ст. 69 КК України забороняє призначати покарання нижче нижчої межі, вказаній в Загальній частин Кримінального кодексу України для конкретного виду покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

У відповідності до п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України апеляційний суд не вбачає - не встановлено дві пом`якшуючі покарання ОСОБА_6 обставини.

Разом з тим, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, визнав вину, щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, обставини вчинення злочину, а зокрема те що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, учасник бойових дій, виконував свій військовий обов`язок з захисту Батьківщини, події відбулися в день повномасштабного вторгнення рф, думку потерпілих, які вказали, що претензій до обвинуваченого не мають, а тому вважає можливим призначити покарання ОСОБА_6 , в межах санкції ч.1 ст.415 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні в мінімальних межах.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого скасуванню з ухваленням нового вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 415 КК України у виді 6 (шести) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні.

У решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: