Справа № 161/9810/21
Провадження № 1-кп/161/62/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 липня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 02.09.2020, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта вища, працює в УПП у Волинській області, одружений, несудимий,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, освіта вища, не працює, неодружений, несудимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , громадянин України, освіта вища, працює в УПП у Волинській області, неодружений, несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» - Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Основними завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до вказаного Закону у порядку та на підставах, передбачених Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджується законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Згідно з п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», - обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЗУ «Про Національну поліцію», до поліцейських заходів примусу належать застосування фізичного впливу (сила) та спеціальних засобів.

Згідно з ч.1 ст.43 ЗУ «Про Національну поліцію», - поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЗУ «Про Національну поліцію», - поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.45 ЗУ «Про Національну поліцію», - за загальними правилами застосування спеціальних засобів, кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі;

Згідно з абз.1 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до п.п. 1, 10 п.3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського/інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4324 від 18.09.2018 поліцейський/інспектор патрульної поліції зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського, під час несення служби професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

В той же час, грубо нехтуючи вищевикладеними завданнями, правами та повноваженнями, покладеними та наданими працівникам Національної поліції України, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області (накази про призначення на посаду начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №868-о/с від 11.11.2019 та №112-о/с від 08.02.2021), та будучи, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівником правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, грубо порушив свої службові обов`язки та обмеження, чим вчинив перевищення влади та службових повноважень за наступних обставин.

Так, 01.09.2020 о 03 год. 26 хв., на лінію «102» ГУНП у Волинській області від громадянина ОСОБА_10 надійшло повідомлення про те, що 01.09.2020 за адресою АДРЕСА_7 , у заявника викрали велосипед, у крадіжці якого заявник підозрює працівника Управління патрульної поліції у Волинській області.

Надалі, вказане повідомлення працівниками лінії «102» ГУНП у Волинській області було скероване в чергову частину Луцького ВП ГУНП у Волинській області та на робочий планшет наряду патрульної поліції УПП у Волинській області у складі екіпажу «Цунамі 0101», а саме: командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_7 , для з`ясування всіх обставин даної події.

Прибувши за місцем, де за повідомленням заявника було вчинено крадіжку, а саме за адресою: АДРЕСА_8 , працівниками патрульної поліції заявника виявлено не було. В ході проведення комплексу заходів по встановленню місцезнаходження заявника ОСОБА_10 , працівниками патрульної поліції екіпажу «Цунамі-101» було встановлено, що ОСОБА_10 знаходиться за адресою АДРЕСА_9 . У зв`язку із цим, зазначений екіпаж патрульної поліції направився за вказаною адресою з метою встановлення всіх обставин події та встановлення місцезнаходження зниклого майна велосипеда.

В подальшому, прибувши о 04год. 20хв. за адресою: АДРЕСА_10 , у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_11 громадянки ОСОБА_14 , екіпажем патрульної поліції в складі командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу № 2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_7 було виявлено заявника ОСОБА_10 , якому ОСОБА_5 наказав в усній формі проїхати за адресою місця події по АДРЕСА_7 , у супроводі працівників Управління патрульної поліції у Волинській області для проведення слідчих дій.

Натомість, ОСОБА_10 повідомив присутніх в кімнаті патрульних поліцейських, що в даний момент, через пізній час доби, він відмовляється від поїздки на місце події та зазначив, що заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення напише на наступний день зранку. При цьому, заявник ОСОБА_10 нецензурних висловлювань чи ненормативної лексики не вживав, будь-яких хуліганських дій не вчиняв, своєю поведінкою загрози для себе, оточуючих чи працівників патрульної поліції не становив, оскільки не вчиняв жодних активних дій та не здійснював будь-яких погрозливих висловлювань в будь-чию адресу, перебуваючи в спідній нижній білизні в ліжку та в прохальній формі просив працівників поліції залишити приміщення.

В той же час, не дивлячись на отриману мотивовану відмову ОСОБА_10 у прослідуванні до місця події за його ж заявою про крадіжку велосипеда за адресою: АДРЕСА_7 , у супроводі працівників Управління патрульної поліції у Волинській області для проведення слідчих дій, лейтенант поліції ОСОБА_6 знаходячись 01.09.2020, близько 04год. 23хв., у житловому приміщенні квартирі громадянки ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_9 , перебуваючи у форменому одязі працівника патрульної поліції при виконанні службових обов`язків, явно виходячи за межі наданих йому, як працівнику патрульної поліції та працівнику правоохоронного органу, службових повноважень, шляхом їх перевищення, без будь-яких законних на те підстав, несподівано для ОСОБА_10 , який фактично виступав заявником про викрадення в нього майна, без попередження останнього про намір застосувати фізичну силу та спеціальні засоби, в порушення ст.ст.19, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 18, 23, 29, 42, 43, 44, 45 ЗУ "Про Національну поліцію", п.п. 1, 2, 4 ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, абз.1 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016, п.п. 1, 10 п.3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського/інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4324 від 18.09.2018, застосував до нього насильство та заходи фізичного впливу, що завдали сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань ОСОБА_10 та образили його особисту гідність, які виразилися у нанесенні 2-3 ударів руками ОСОБА_10 в ділянку голови та обличчя, різкого загинання рук за спину, застосування больового прийому загинання кисті лівої руки, притискання рукою тулубу, незаконно застосував спеціальний засіб металеві кайданки та здійснив завідомо незаконне затримання ОСОБА_10 .

Після цього, працівник патрульної поліції ОСОБА_6 у супроводі працівника поліції ОСОБА_5 примусово, вивів ОСОБА_10 , поза його волею та без верхнього одягу, з кімнати №405 четвертого поверху гуртожитку по вул.Електроапаратна, 4, вниз до під`їзду гуртожитку та помістив до службового автомобіля "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час, примусового переміщення ОСОБА_10 з кімнати №405 четвертого поверху гуртожитку по вул.Електроапаратна, 3, вниз до службового автомобіля, працівник поліції ОСОБА_6 , тримаючи та супроводжуючи ОСОБА_10 попід руки в напівзігненому стані з заведеними за спину руками, замкненими у металеві кайданки, в коридорі 4 поверху та на сходах сходової клітки наніс справа та зліва численні, не менше 10, ударів руками в ділянки голови та обличчя ОСОБА_10 , що завдало сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, образило особисту гідність ОСОБА_10 , після чого помістив його на заднє сидіння службового автомобіля "Mitsubishi Outlender".

Під час перебування у службовому автомобілі ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , наніс 1-2 удари ОСОБА_10 в праву сторону тулубу з метою подавлення волі останнього, що завдало сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, ображало особисту гідність потерпілого ОСОБА_10 .

В подальшому, працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в службовому автомобілі "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 , привезли о 04год. 35хв. ОСОБА_10 , який перебував без верхнього одягу з одягненими на руках металевими кайданками, за адресою: АДРЕСА_8 , для проведення за його участю слідчих дій за його ж повідомленням про можливе викрадення велосипеда.

Після здійснення незаконного затримання та незаконного приводу ОСОБА_10 патрульним поліцейським УПП у Волинській області ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_8 , на дану адресу також прибула слідчо-оперативна група Луцького ВП ГУНП у Волинській області для проведення огляду місця події та інших слідчих дій. Заявник ОСОБА_10 перебував у кімнаті АДРЕСА_12 , без верхнього одягу з одягненими на руках металевими кайданками до 04 год. 51 хв., через погане самопочуття внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 було викликано швидку медичну допомогу, лікарі якої по приїзду о 05год. 09хв. надали потерпілому первинну невідкладну медичну допомогу.

Внаслідок явно незаконних дій працівника Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , а саме перевищення останнім влади та службових повноважень, тобто умисного вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які виразились в затриманні ОСОБА_10 , яке супроводжувалось насильством у вигляді незаконного застосування фізичної сили, нанесення не менше 14 ударів руками в ділянки голови, обличчя, тулубу, больового прийому загинання рук та кисті, застосуванням спецзасобів металевих кайданок, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, завідомо незаконного затримання та завідомо незаконного приводу, ОСОБА_10 заподіяні наступні тілесні ушкодження: синці навколо лівого ока, в лівій скроневій ділянці, навколо правого ока з переходом на надбрівну та скронево-виличну ділянку, на верхній губі справа, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, в лівій скронево-тімяній ділянці, на внутрішній поверхні лівого та правого плеча, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на верхньо-задній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні шиї, на правій боковій поверхні грудної клітки, в правій здухвинній ділянці; садна на задній поверхні обох ліктьових суглобів; крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перфорацію (розрив) обох барабанних перетинок, тобто двобічний гострий посттравматичний перфоративний отит, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 інкримінується те, що він своїми умисними діями, що виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Органом досудового розслідування згідно обвинувального акту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що грубо нехтуючи вищевикладеними завданнями, правами та повноваженнями, покладеними та наданими працівникам Національної поліції України, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду командира взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області (наказ про призначення на посаду начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №622-о/с від 25.08.2020), ОСОБА_7 , обіймаючи посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області (наказ про призначення на посаду начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №88-о/с від 03.02.2020) та будучи, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівниками правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, грубо порушили свої службові обов`язки та обмеження, чим вчинили перевищення влади та службових повноважень за наступних обставин.

Так, 01.09.2020 о 03год. 26хв, на лінію «102» ГУНП у Волинській області від громадянина ОСОБА_10 надійшло повідомлення про те, що 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_7 у заявника викрали велосипед, у крадіжці якого заявник підозрює працівника Управління патрульної поліції у Волинській області.

Надалі, вказане повідомлення працівниками лінії «102» ГУНП у Волинській області було скероване в чергову частину Луцького ВП ГУНП у Волинській області та на робочий планшет наряду патрульної поліції УПП у Волинській області у складі екіпажу «Цунамі 0101», а саме: командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу № 2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_7 , для з`ясування всіх обставин даної події.

Прибувши за місцем, де за повідомленням заявника було вчинено крадіжку, а саме за адресою: АДРЕСА_8 , працівниками патрульної поліції заявника виявлено не було. В ході проведення комплексу заходів по встановленню місцезнаходження заявника ОСОБА_10 , працівниками патрульної поліції екіпажу «Цунамі-101» було встановлено, що ОСОБА_10 знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 . У зв`язку із цим, зазначений екіпаж патрульної поліції направився за вказаною адресою з метою встановлення всіх обставин події та встановлення місцезнаходження зниклого майна велосипеда.

В подальшому, прибувши о 04 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_10 , у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_11 , громадянки ОСОБА_14 , екіпажем патрульної поліції в складі командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , поліцейського взводу № 2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_7 було виявлено заявника ОСОБА_10 , якому ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, наказав в усній формі проїхати за адресою місця події по АДРЕСА_7 , у супроводі працівників Управління патрульної поліції у Волинській області для проведення слідчих дій.

Натомість, ОСОБА_10 повідомив присутніх в кімнаті патрульних поліцейських, що в даний момент, через пізній час доби, він відмовляється від поїздки на місце події та зазначив, що заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення напише на наступний день зранку. При цьому, заявник ОСОБА_10 нецензурних висловлювань чи ненормативної лексики не вживав, будь-яких хуліганських дій не вчиняв, своєю поведінкою загрози для себе, оточуючих чи працівників патрульної поліції не становив, оскільки не вчиняв жодних активних дій та не здійснював будь-яких погрозливих висловлювань в будь-чию адресу, перебуваючи в спідній нижній білизні в ліжку та в прохальній формі просив працівників поліції залишити приміщення.

В той же час, не дивлячись на отриману мотивовану відмову ОСОБА_10 у прослідуванні до місця події за його ж заявою про крадіжку велосипеда за адресою: АДРЕСА_7 , у супроводі працівників Управління патрульної поліції у Волинській області для проведення слідчих дій, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , лейтенант поліції ОСОБА_6 та рядовий поліції ОСОБА_7 , знаходячись 01.09.2020, близько 04 год. 23 хв., у житловому приміщенні квартирі громадянки ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_9 , перебуваючи у форменому одязі працівника патрульної поліції при виконанні службових обов`язків, явно виходячи за межі наданих їм, як працівникам патрульної поліції та працівникам правоохоронного органу, службових повноважень, шляхом їх перевищення, без будь-яких законних на те підстав, несподівано для ОСОБА_10 , який фактично виступав заявником про викрадення в нього майна, без попередження останнього про намір застосувати фізичну силу та спеціальні засоби, діючи спільно та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, в порушення ст.ст.19, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст.18, 23, 29, 42, 43, 44, 45 ЗУ "Про Національну поліцію", п.п.1, 2, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, абз.1 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС № 1179 від 09.11.2016, п.п. 1, 10 п.3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського/інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4324 від 18.09.2018, застосували до нього насильство та заходи фізичного впливу, що завдали сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань ОСОБА_10 та образили його особисту гідність, які виразилися у нанесенні 2-3 ударів руками ОСОБА_10 в ділянку голови та обличчя, різкого загинання рук за спину, застосування больового прийому загинання кисті лівої руки, притискання рукою тулубу, незаконно застосували спеціальний засіб металеві кайданки та здійснили завідомо незаконне затримання ОСОБА_10 .

Після цього, працівники патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 примусово, будучи об`єднаними між собою єдиним злочинним умислом, вивели ОСОБА_10 , поза його волею та без верхнього одягу, з кімнати №405 четвертого поверху гуртожитку по вул.Електроапаратна, 4, вниз до під`їзду гуртожитку та помістили до службового автомобіля "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час, примусового переміщення ОСОБА_10 з кімнати АДРЕСА_13 , вниз до службового автомобіля, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , тримаючи та супроводжуючи ОСОБА_10 попід руки в напівзігненому стані з заведеними за спину руками, замкненими у металеві кайданки, в коридорі 4 поверху та на сходах сходової клітки нанесли справа та зліва численні, не менше 10, ударів руками в ділянки голови та обличчя ОСОБА_10 , що завдало сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, образило особисту гідність ОСОБА_10 , після чого помістили його на заднє сидіння службового автомобіля "Mitsubishi Outlender".

Під час перебування у службовому автомобілі ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за згодою останніх та будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, наніс 1-2 удари ОСОБА_10 в праву сторону тулубу з метою подавлення волі останнього та одягнув йому на голову поліетиленовий пакет з тією метою, щоб ОСОБА_10 не забруднив кров`ю салон службового автомобіля "Mitsubishi Outlender", що завдало сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, ображало особисту гідність потерпілого ОСОБА_10 .

В подальшому, працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи об`єднаними між собою єдиним злочинним умислом, в службовому автомобілі "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 , привезли о 04год. 35хв. ОСОБА_10 , який перебував без верхнього одягу з одягненими на руках металевими кайданками, за адресою: АДРЕСА_8 , для проведення за його участю слідчих дій за його ж повідомленням про можливе викрадення велосипеда.

Після здійснення завідомо незаконного затримання та завідомо незаконного приводу ОСОБА_10 патрульними поліцейськими УПП у Волинській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_8 , на дану адресу також прибула слідчо-оперативна група Луцького ВП ГУНП у Волинській області для проведення огляду місця події та інших слідчих дій. Заявник ОСОБА_10 перебував у кімнаті АДРЕСА_12 , без верхнього одягу з одягненими на руках металевими кайданками до 04год. 51хв., через погане самопочуття внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 було викликано швидку медичну допомогу, лікарі якої по приїзду о 05год. 09хв. надали потерпілому первинну невідкладну медичну допомогу.

Внаслідок явно незаконних дій працівників Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме перевищення останніми влади та службових повноважень, тобто умисного вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які виразились в незаконному затриманні ОСОБА_10 , яке супроводжувалось насильством у вигляді незаконного застосування фізичної сили, нанесення не менше 14 ударів руками в ділянки голови, обличчя, тулубу, больового прийому загинання рук та кисті, застосуванням спецзасобів металевих кайданок, болісними і такими, що ображають особисту потерпілого, діями, завідомо незаконного затримання та завідомо незаконного приводу, ОСОБА_10 заподіяні наступні тілесні ушкодження: синці навколо лівого ока, в лівій скроневій ділянці, навколо правого ока з переходом на надбрівну та скронево-виличну ділянку, на верхній губі справа, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, в лівій скронево-тімяній ділянці, на внутрішній поверхні лівого та правого плеча, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на верхньо-задній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні шиї, на правій боковій поверхні грудної клітки, в правій здухвинній ділянці; садна на задній поверхні обох ліктьових суглобів; крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перфорацію (розрив) обох барабанних перетинок, тобто двобічний гострий посттравматичний перфоративний отит, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.365 КК України, а саме перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.365 КК України, визнав повністю (за винятком одягання пакету на голову потерпілого). Показав, що приїхавши на вул.Електроапаратна у приміщенні кімнати була дружина ОСОБА_10 . Також на місці були працівники поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , колега ОСОБА_7 залишився стояти у коридорі. ОСОБА_10 запропонували проїхати з ними, він відмовився. В ході затримання ОСОБА_10 він застосовував щодо нього фізичну силу, лише для того, щоб затримати (щоб останній не завдав собі та оточуючим шкоду). Після чого їх екіпаж у складі: нього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повезли ОСОБА_10 на пр.Відродження. Під час затримання точно не пригадує, хто одягав кайданки на ОСОБА_10 , ймовірно це був він. Також не пригадує чиї були кайданки, оскільки усіх ключі до них підходили. Він особисто проводив ОСОБА_10 до автомобіля. ОСОБА_5 та ОСОБА_18 в автомобілі сиділи спереду, він із ОСОБА_10 сіли позаду. В автомобілі ОСОБА_10 поводив себе агресивно, шарпався, хотів зняти із себе кайданки. Визнає, що перевищив свої повноваження у тому, що наніс удари в ході затримання, в кімнаті, в коридорі, на сходах та в автомобілі. Пакет на голову ніхто потерпілому не одягав. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не наносили потерпілому ударів. Кайданки з потерпілого зняли на пр.Відродження. Після події просив у потерпілого вибачення, відшкодував завдані збитки, у вчиненому щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.365 КК України, не визнав. Показав, що перед надходженням повідомлення, він у складі екіпажу ОСОБА_6 , ОСОБА_18 заїхали до міськвідділу, де побачив чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно. В ході спілкування із працівниками поліції, затриманий бився головою у стіну. Пізніше з`ясували, що це був ОСОБА_10 , якого затримали працівники поліції за порушення Правил дорожнього руху. В подальшому надійшло повідомлення про крадіжку, заявником був ОСОБА_10 . Він у складі екіпажу ОСОБА_6 , ОСОБА_18 поїхали на вул.Електроапаратна, піднялися на 4 поверх. Там вже були працівники поліції - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . У кімнаті ОСОБА_10 був із жінкою. Йому запропонували проїхати на місце викрадення велосипеда на пр.Відродження, він відмовився. Потерпілий поводив себе не адекватно, кричав, що вистрибне із вікна, тому на нього ОСОБА_6 одягнув кайданки для того, щоб доставити його за адресою. В ході розмови від когось почув фразу: «везем». Під час затримання ОСОБА_10 ані він, ані ОСОБА_7 фізичної сили до нього не застосовували. ОСОБА_6 застосовував до потерпілого фізичну силу, виводив ОСОБА_10 з квартири, підтримував його за руку, щоб останній не виривався. Він на сходах йому ударів не наносив. Йому невідомо чому ОСОБА_10 повідомив, що він наносив йому удари, оскільки у кімнаті та коридорі було темно. Коли його доставили за місцем проживання, ОСОБА_10 розповів батьку про обставини події та про конфлікт. Пізніше приїхала СОГ та швидка медична допомога. Із ОСОБА_10 зняли кайданки. Також показав, що зустрічалися із ОСОБА_10 , просив у нього вибачення, завдану шкоду відшкодував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.365 КК України, не визнав. Показав, що це було його друге чергування, у ніч з 31 серпня на 01 вересня 2020 року надійшло повідомлення про крадіжку велосипеда працівником поліції. Приїхавши за адресою: вул.Електроапаратна на місці події були працівники поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і заявник ОСОБА_10 із жінкою. ОСОБА_10 поводив себе агресивно, кричав. ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зайшли у кімнату. Він із ОСОБА_16 вивели жінку у коридор, оскільки, коли ОСОБА_10 виводили, жінка хотіла стати на заваді, а тому вони із ОСОБА_16 її стримували. ОСОБА_10 поводив себе не адекватно, кричав, погрожував, що вистрибне із вікна. Він у складі екіпажу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 здійснили доставку ОСОБА_10 на місце події на пр.Відродження. На ОСОБА_10 були кайданки, хто їх одягнув йому невідомо, оскільки він стояв у коридорі, де було темно. Спецзасобів та зброї йому не видавали. Затримання ОСОБА_10 він не здійснював. Також не бачив, хто застосовував до нього фізичний вплив. Особисто він фізичного насильства до нього не застосовував. На спину ОСОБА_10 не тиснув. У кімнаті із ОСОБА_10 були ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виводили потерпілого із кімнати до автомобіля. В автомобілі ОСОБА_5 був за кермом, він сидів на пасажирському сидінні спереду, ОСОБА_6 із ОСОБА_10 сиділи позаду. ОСОБА_10 поводив себе агресивно, шарпався, плювався. Пакет йому на голову ніхто не одягав. ОСОБА_10 мали доставити до слідчого, однак хто надав таку вказівку - не пам`ятає. Протокол про адміністративне затримання ОСОБА_10 , не складали. Також показав, що зустрічалися із ОСОБА_10 , просив у нього вибачення, завдану шкоду відшкодував.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 (помер 27.03.2024) показав, що все починалось з 31 серпня на 01 вересня. Він перебував у гуртожитку на вул.Електроапаратна в гостях у колишньої дружини. Туди прибув на велосипеді, який взяв у кума. Згодом вирішив поїхати додому. Доїжджаючи до закладу «21 століття», на зустріч йому їхав екіпаж поліції. Вони йому посигналили, він переїхав через пішохідний перехід, заїхав у двір і там зупинився. Не знає через що вони почали до нього чіплятися, можливо він вживав нецензурну лайку. Його затримали. Він поцікавився, що буде із його велосипедом, оскільки він його не залишить на вулиці. Вони викликали ще один екіпаж. ОСОБА_20 екіпаж приїхав, він сказав їм завезти його велосипед, оскільки він живе у сусідньому дворі. Його повезли у міськвідділ, інший екіпаж завіз велосипед під квартиру, віддали комусь із сусідів. Коли він перебував у міськвідділі, щодо нього склали постанову, виписали штраф і відпустили. Коли він йшов додому, до нього зателефонувала колишня дружина, він їй розповів про зникнення велосипеда. Вона сказала їхати до неї, і в цей період, коли він їхав, вона зателефонувала у поліцію і повідомила про зникнення велосипеда і що до цього причетні працівники поліції. Приїхавши до неї, вона розповіла, що зателефонувала у поліцію, до нього мають зателефонувати та хочуть поговорити. До нього подзвонили, запитали чи буде він писати заяву. Він відповів, що буде, йому сказали приїжджати. Він відповів, що вже нікуди не поїде і ліг спати. Через 20 хвилин почув стук у двері. Колишня дружина відчинила двері, зайшло багато чоловіків. Вони його розбудили, сказали поїхати з ними. Він відмовився, повідомив, що поїде вранці у прокуратуру. Вони в нього вчепилися, стягнули з ліжка, одягнули кайданки і посунули його в білизні, шкарпетках, футболці з 4 поверху. В цей час нанесли декілька ударів по обличчю. З 4 поверху його вели зігнувши в кайданках, посадили його в авто. Один із них сказав одягнути пакет на голову. Йому одягнули целофановий пакет на голову і повезли додому. Вивели з авто, завели на 4 поверх, у кімнаті був батько. Він розповів йому, що у нього вкрали велосипед, його побили через те, що відмовився їхати писати заяву. Викликали швидку медичну допомогу, його ОСОБА_21 і сказали, що він може звернутися до суду на експертизу, щоб встановити всі побої.

На запитання прокурора потерпілий ОСОБА_10 відповів, що проживає на АДРЕСА_14 , разом з батьком. Коли його затримували з велосипедом, він бачив працівників поліції у міськвідділі, одного він не пам`ятає, інший був на прізвище ОСОБА_22 . Запитував, чому його незаконно привезли, і у приміщенні міськвідділу він вдарився головою в стіну і його звалили на підлогу, притиснули обличчям до підлоги. Його кинули на підлогу ногами, і ногами притиснули, щоб він не міг ворушитися. Він був не згідний з тим, що його затримали у міськвідділі, і йому не надали відповідь, куди зник велосипед. Обвинувачених бачив, вони заходили в кімнату у міськвідділі. ОСОБА_5 особисто був, коли його затримували у дружини, і додому він приїхав, і потім високий такий чорненький, то він теж був без маски. Можливо о 02.00 ночі, можливо о 02.30год. його відпустили з відділу поліції. У міськвідділі його ніхто не бив, тілесні ушкодження виникли у процесі його затримання.

Працівники поліції його розбудили. Їх там багато було, дехто стояв в коридорі, дехто зайшов у кімнату. ОСОБА_5 наказав встати і поїхати писати заяву. Вони зсунули його, нанесли удари, заламали і одягнули кайданки. Затримання здійснював ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Бачив в обличчя цих працівників поліції. Були працівники в медичних масках, але не всі. На ОСОБА_5 не було маски, на ОСОБА_6 не було, не пам`ятає чи була на маска на третьому. Удари наносили ті працівники, що затримували, можливо там позаду ще хтось міг стукнути. Він був у зігнутому положенні. В під`їзді кричав до сусідів, в двері стукав, ніхто не вийшов, через що його ще більше почали бити. Били в корпус, грудну клітку, голову, плечі. В автомобілі біля нього хтось з боку сідав, хто саме не знає, йому одягнули пакет на голову. ОСОБА_5 дав такий наказ. Удари в автомобілі наносив той, хто сидів збоку.

Вдома був батько, якому він сказав, що його побили. Приліг в батька на диван, і попросив, щоб вони зняли кайданки, вони повели його до себе в кімнату і лише там зняли. Були інші працівники поліції, запитували чи буде писати заяву, на що він відповів, що нічого писати не буде, а напише заяву в прокуратуру. Через день він звернувся в правоохоронні органи і медичні заклади, оскільки наступного дня не міг встати, все боліло. За велосипеда претензій не має.

На запитання захисника ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_10 відповів, що перебував в нормальному стані, тверезий. Біля входу в будинок (коли ще був з велосипедом) фізичну силу не застосовували. Там був екіпаж з ОСОБА_23 і ще одного, обвинувачених там не було. Його затримали за те, що переїхав велосипедом на пішохідному переході. У міськвідділі вдарився головою в стіну умисно. Всі працівники поліції це бачили.

На запитання захисника ОСОБА_13 потерпілий ОСОБА_10 відповів, що на вул.Електроапаратній дружина сиділа на ліжку, він лежав під вікном, вона відкрила двері і присіла збоку на дивані. Сидів на ліжку, і його почали ламати. Всього було три екіпажа поліції, три машини. В квартирі було семеро людей. Всі були у формі, а якого кольору форма була, чи вона була однакова, не знає. Не всі були в світловідбиваючих жилетах, можливо ті, що стояли в коридорі і були, не пам`ятає. Не звертав увагу чи були однаково екіпіровані. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 точно були в кімнаті. ОСОБА_7 може і був в кімнаті, точно сказати чи заходив ОСОБА_7 в кімнату не може. В автомобілі ОСОБА_5 ніби то сів за кермо, ОСОБА_7 збоку, а ОСОБА_6 біля нього сидів позаду. В машині ОСОБА_7 не наносив удари. Чи наносив удав ОСОБА_7 на відео не видно. Не знає чи у ОСОБА_7 був годинник на руках. В ОСОБА_6 точно був. Претензія до ОСОБА_7 в тому, що він не зупинив інших працівників поліції.

На запитання захисника ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_10 відповів, що на вул.Електроапаратній не було тих працівників, які затримували його на пр.Відродження з велосипедом. В міськвідділі точно були без захисних масок ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .

На запитання представника потерпілого ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_10 відповів, що кайданки були одягнуті на ньому впродовж години.

На запитання головуючого судді потерпілий ОСОБА_10 відповів, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 вдягали на нього кайданки, не знає чи був ОСОБА_7 в цей момент був у кімнаті. По сходах спускали та наносили удари, його вели ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . Не наполягав на суворому покаранні.

В судове засідання викликані свідки сторони обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . ОСОБА_29 , які показали наступне.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що вночі під час патрулювання із ОСОБА_30 отримали виклик від жінки про порушення режиму тиші у гуртожитку біля кафе «Максимус». В ході спілкування заявниця повідомила про сварку у сусідів. Дізналися, що потерпілий проживає у районі пр.Відродження. Потерпілий втікав на велосипеді, зустріли його біля лікарні, хотіли поспілкуватися, однак він перебував у стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводив. Неодноразово його попереджували про те, що він може бути затриманий. В результаті було прийнято рішення про його затримання та доставку у Луцьке РУП ГУНП у Волинській області для встановлення його особи та оформлення адміністративних протоколів за порушення ст.ст. 173, 178 КУпАП. Також було складено протокол затримання. Викликали ще один екіпаж біля під`їзду, велосипед віддали знайомому потерпілого. У приміщенні РУП ГУНП у Волинській області склали матеріали та відпустили. Після цього надійшло повідомлення потерпілого ОСОБА_10 про крадіжку велосипеда. Екіпаж приїхав на адресу ОСОБА_31 , яку він вказав, це була інша адреса. ОСОБА_31 там не було, лише його батько, якому не було відомо, де останній. Хтось сказав, що можливо він повернувся на вул.Електроапаратна. Вони туди поїхали, потерпілий знаходився у гуртожитку. Події відбувалися у кімнаті знайомої ОСОБА_31 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перші отримали повідомлення, тому фактично вони займалися цим викликом. Потерпілий агресивно себе поводив, в кімнаті було ще дві жінки, одна з них кричала. Вони попросили потерпілого повернутися на пр.Відродження для встановлення усіх обставин. Потерпілий був у кайданках, особисто він не застосовував до нього спецзасоби. Хто саме їх застосовував, не пам`ятає. У кімнаті не було освітлення, підсвічували ліхтарями. Особисто він не бачив, щоб до потерпілого застосовували фізичну силу. Також не пам`ятає наявність тілесних ушкоджень на ньому. В подальшому екіпаж працівників поліції у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 доставили потерпілого за його місцем проживання, щоб встановити обставини викрадення велосипеда. Туди ж і приїхала слідчо-оперативна група. На місце події також приїхала карета швидкої медичної допомоги. Також свідок показав, що він рідко носить годинник, однак ймовірно того дня на лівій руці у нього був годинник. Не пам`ятає, хто саме затримував потерпілого, в коридорі стояли ОСОБА_16 , працівник з відділу моніторингу і хтось третій, коли виводили ОСОБА_31 Підтвердив, що на відеозаписі із затримання ОСОБА_31 він стояв із ліхтарем та годинником. На відеозаписі під час затримання були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та він, ОСОБА_7 був відсутній.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що на момент події вночі у вересні 2020 року надійшло повідомлення від жінки, що по вул.Електроапаратній виник конфлікт із чоловіком. Приїхавши, шукали ОСОБА_10 , який втік із місця події. Згодом ОСОБА_10 знайшли, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, порушив ПДР, і вчинив дрібне хуліганство. Його затримали. Згодом надійшло повідомлення про викрадення велосипеда.

В кімнаті гуртожитку на вул.Електроапаратній ОСОБА_32 та жінка кричали. У коридорі, в ході спілкування із жінкою також був присутній ОСОБА_33 . Що у той момент відбувалося у кімнаті, де був потерпілий він не пам`ятає. Потерпілого забрали та відвезли на пр.Відродження. Під час виведення його із кімнати, останній дебоширив, кричав. Ні він, ні ОСОБА_34 не затримували потерпілого. Він був одягнений у літню поліцейську форму, при ньому була зброя, кайданки, кийок та газовий балончик.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він обіймав посаду старшого інспектора відділу моніторингу. Вночі приїжджав із екіпажем до потерпілого, якого затримали за те, що він перейшов дорогу у забороненому місці. Потерпілий кричав та нецензурно виражався у його сторону. Йому невідомо, хто затримував ОСОБА_35 коридорі поспілкувався із потерпілим та поїхав. Вдруге знову поїхали за тією ж адресою. На місці були обвинувачені та інший екіпаж поліції. У коридорі спілкувався із черговим Луцького РУП ГУНП у Волинській області. Бачив, як виводили затриманого, однак хто саме здійснив затримання йому невідомо. З вул.Електроапаратна поїхали до пр.Відродження. За місцем проживання потерпілого (на пр.Відродження) приїхала слідчо-оперативна група.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що в рамках кримінального провадження було призначено службове розслідування. Була утворена дисциплінарна комісія, головою якої він був. Відбирали пояснення у всіх осіб, які були присутніми на місці події. Він оглядав відеозапис із бодікамер. На відеозаписі не було видно усіх працівників поліції. На відеозаписі було видно лише ОСОБА_5 , інших двох осіб згідно висновку не було видно. В ході службового розслідування стало відомо про подію, встановили ознаки дисциплінарного порушення. Встановлено факт незаконного затримання без попередження про застосування кайданок ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Факту нанесення тілесних ушкоджень не встановили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що вона заступила у слідчо-оперативну групу Луцького РУП ГУНП у Волинській області разом із ОСОБА_36 Вночі зателефонував черговий та повідомив про крадіжку велосипеда на пр.Відродження. Піднявшись у квартиру виявили заявника, його батька та працівників поліції, хотіли поцікавитися щодо велосипеда, однак з`ясували, що він віддав його своєму знайомому. Заявник поводив себе агресивно та неадекватно. На заявнику бачила кайданки. Їй відомо, що перед цим його зупинили працівники поліції, оскільки він у стані алкогольного сп`яніння їхав на велосипеді. На ньому не бачила очевидних тілесних ушкоджень. Жодних скарг про його побиття ані від нього, ані від батька не надходило.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що ймовірно 01.09.2020 вночі виїхав у складі слідчо-оперативної групи на виклик з приводу крадіжки велосипеда працівниками поліції. Приїхавши на пр.Відродження бачив ОСОБА_31 , який лежав на ліжку у білизні, на ньому були кайданки. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, нецензурно виражався. На місці події було два працівники поліції. Він дав вказівку зняти з останнього кайданки, очевидних тілесних ушкоджень на потерпілому не бачив. Жодних скарг про його побиття ані від нього, ані від батька не надходило.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що він обіймає посаду старшого інспектора чергової частини Луцького РУП ГУНП у Волинській області. 31.08.2020 на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_31 про крадіжку велосипеда на пр.Відродження, куди було скеровано працівників патрульної поліції, а згодом направлено слідчо-оперативну групу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що потерпілий ОСОБА_32 є його сином. Під ранок працівники поліції завезли його сина додому, останній був у кайданках. Його посадили на диван, на його обличчі були тілесні ушкодження, руки були у крові, згодом кайданки. Не пам`ятає, скільки всього було працівників поліції. Син кричав, що подасть заяву. Він запитував в сина щодо події, останній розповів, що був в ОСОБА_37 , в них виник конфлікт. Останній повідомив, що його побив молодий чоловік, хто саме не повідомив. Викликали швидку медичну допомогу. Син розповів, що у нього забрали велосипед, який не належав йому. Окрім цього, в ході повторного допиту свідка ОСОБА_28 останній показав, що претензій до обвинувачених його син не мав, оскільки останні відшкодували йому заподіяну шкоду. Написана його сином заява (06.06.2022) відповідає дійсності та була написана ним власноручно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 показала, що працює лікарем швидкої медичної допомоги. Вночі надійшов виклик від ОСОБА_31 щодо його побиття працівниками поліції. На виклик прибули вона, фельдшер та водій. Вони із фельдшером піднялися до кімнати. У кімнаті був батько потерпілого з працівниками поліції. Батько сказав, що все як завжди, через те, що його син поводився агресивно. Зайшовши до кімнати потерпілий був в одязі, його стану не пам`ятає, кайданок на ньому не було. Потерпілий скаржився на головний біль. Коли вони піднімалися у квартиру, хтось із працівників поліції сказав, що потерпілий бився головою в стіну. Тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, цілком ймовірно могли утворитися від ударів у стіну. Потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, відмовився від госпіталізації, хоча ознак для цього не було, він був у свідомому стані. Працівники поліції поводили себе стримано, агресії не проявляли.

За клопотанням прокурора судом були досліджені в судовому засіданні наступні письмові докази сторони обвинувачення, які, на його думку, підтверджують винуватість обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідно до копії протоколу від 01.09.2020 про адміністративне затримання, складеного поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_15 , вбачається, що ОСОБА_10 затриманий 31.08.2020 о 23.50год. У зв`яку з вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.178, ст.173 КУпАП, для припинення правопорушень та складання адміністративних матеріалів. Згідно протоколу при особистому огляді тілесних ушкоджень на ньому не виявлено.

Відповідно до копії постанови серії АП018 №770957 від 01.09.2020, складеної поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_16 щодо ОСОБА_10 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КУпАП, вбачається, що останній 31.08.2020 близько 23.45год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_15 , знаходився у громадському місці з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду від 27.05.2021, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 105, 223, 237 КПК України з використанням ПЕОМ, встановлено, що на оптичних дисках із відеозаписами із портативних нагрудних відеореєстраторів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 містять факти подій, які мали місце 01.09.2020 по пр.Відродження за участю працівників УПП у Волинській області ДПП та ОСОБА_10 . Після подій вбачається затримання ОСОБА_10 та вилучення працівниками патрульної поліції велосипеда. Також містяться події, які відбувалися 31.08.2020-01.09.2020 за участю працівників УПП у Волинській області ДПП та ОСОБА_10 у приміщенні Луцького РУП ГУНП у Волинській області. В ході огляду вказаного відеозапису встановлено, що під час перебування у приміщенні Луцького РУП ГУНП у Волинській області працівники поліції застосували до ОСОБА_10 фізичну силу та повалили його на підлогу у приміщенні. Також зафіксовано момент, коли ОСОБА_10 лежить на підлозі із заламаними руками за спину та замкненими у металеві кайданки. ОСОБА_10 не здійснював самостійних ударів головою в стіну, а сидів спершись на стіну, відкинувши голову назад. Також міститься відеозапис із портативного нагрудного відеореєстратора ОСОБА_5 , де зафіксовані події, які відбувалися 01.09.2020 близько 04.20год. у житловому приміщенні квартирі ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_9 . Також міститься відеозапис із портативного нагрудного відеореєстратора ОСОБА_6 , де зафіксовані події, які відбувалися за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_7 . Станом на 04:41год. на обличчі ОСОБА_10 навколо очей наявні тілесні ушкодження у вигляді синців. Також міститься відеозапис із портативного нагрудного відеореєстратора ОСОБА_5 , де зафіксовано, що в приміщенні житлової кімнати на дивані сидить ОСОБА_10 , одягнений у синю футболку та спідню білизну. На руках у положенні за спиною одягнений спеціальний засіб кайданки. На лівій нозі, в області вище коліна, зав`язана тканина білого кольору, ззовні схожа на марлеву пов`язку. Періодично ОСОБА_10 викрикує: «Зніми наручники», на його обличчі вбачаються видимі ознаки тілесних ушкоджень. О 04:41:54 ОСОБА_10 кричить та вказує головою в бік, де нібито знаходиться ОСОБА_5 , що він його побив. Також міститься відеозапис із портативного нагрудного відео реєстратора ОСОБА_6 , де зафіксовано, що о 04:50год. руки ОСОБА_31 звільнені від металевих кайданок.

З протоколу огляду файлового електронного документу від 08.04.2021, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 105, 223, 237 КПК України з використанням ПЕОМ, встановлені події 01.09.2020 щодо затримання працівниками УПП у Волинській області ОСОБА_10 у кімнаті гуртожитку за адресою: АДРЕСА_9 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 , судом встановлено, що останній показав та розповів про події, які відбулися 01.09.2021 за адресою: АДРЕСА_10 , в ході якого останній відтворив те, як працівники патрульної поліції з кімнати №4 із застосуванням фізичної сили та спецзасобів-кайданок у примусовій формі вивели його, із замкнутими кайданками руками із застосуванням фізичної сили у зігнутому стані, вивели його на коридор четвертого поверху до сходів, які ведуть вниз до виходу із приміщення. Під час чого наносять йому удари руками по голові та в область грудної клітки. В подальшому потерпілий відтворив те, як працівники поліції у зігнутому вигляді із заламаними за спину руками вели його, під час чого наносили кулаками удари по голові. Впродовж усього часу проходячи від кімнати до виходу на вулицю, він перебував у кайданках, руки за спиною та у зігнутому стані так, як працівники патрульної поліції постійно його силою тримали за руки, і не давали змоги вирівнятися, підняти голову та наносили удари кулаками по голові та в область грудей, спини. На вулиці один із працівників поліції заштовхав його до службового автомобіля на задній ряд сидінь. Інший обійшов автомобіль та сів поряд. В подальшому працівник патрульної поліції, який сидів поруч, витягнув поліетиленовий пакет та натягнув його на йому на голову.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що останній впізнав особу на фото №3 ( ОСОБА_16 ), працівника патрульної поліції, який здійснював його адміністративне затримання поблизу місця його проживання у АДРЕСА_7 та в подальшому доставляв його до Луцького РУП ГУНП у Волинській області для складання адміністративних матеріалів за керування велосипедом у стані алкогольного сп`яніння. З приводу подій, які відбувалися 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_10 , потерпілий повідомив, що не впізнає ОСОБА_16 , як такого, що застосовував до нього фізичну силу.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що останній впізнав особу на фото №4 ( ОСОБА_15 ), працівника патрульної поліції, який здійснював його адміністративне затримання поблизу місця його проживання у АДРЕСА_7 та в подальшому доставляв його у Луцьке РУП ГУНП у Волинській області для складання адміністративних матеріалів за керування велосипедом у стані алкогольного сп`яніння. З приводу подій, які відбувалися 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_10 , потерпілий повідомив, що не впізнає ОСОБА_15 , як такого, що застосовував до нього фізичну силу.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що останній впізнав особу на фото №2 ( ОСОБА_5 ), працівника патрульної поліції, який здійснював його незаконне адміністративне затримання у кімнаті, що за адресою: АДРЕСА_10 . З приводу подій, які відбувалися 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_10 , повідомив, що впізнає ОСОБА_5 , як такого, що застосовував до нього фізичну силу під час затримання, заламував його руки за спину та одягав кайданки. Крім того, повідомив, що він впізнає ОСОБА_5 як особу, яка наносила йому удари кулаками по голові та по тулубу під час його затримання.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що останній впізнав особу на фото №4 ( ОСОБА_6 ), працівника патрульної поліції, який здійснював його незаконне адміністративне затримання у кімнаті, що за адресою: АДРЕСА_10 . З приводу подій, які відбувались 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_10 , повідомив, що впізнає особу на фото №4, як такого що застосував до нього фізичну силу під час затримання, заламував йому руку за спину та виконував больові прийоми. Крім того, повідомив, що впізнає особу №4 як особу, яка наносила йому удари кулаками по голові та по тулубу під час його затримання, а також повідомив, що особа на фото під №4 здійснював супровід, утримуючи за руку, від кімнати до службового автомобіля.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 встановлено, що останній впізнав особу на фото №2 ( ОСОБА_7 ) працівника патрульної поліції, який здійснював його незаконне адміністративне затримання у кімнаті, що за адресою: АДРЕСА_10 . З приводу подій, які відбувались 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_10 , повідомив, що впізнає особу на фото №2, як такого, що брав участь у його затриманні шляхом надання фізичної допомоги, а саме у момент перебування на підлозі тиснув на спину чим сприяв іншим працівникам патрульної поліції у заламуванні рук за спину, одяганню кайданок. Крім того, повідомив, що особа під номером №2 тиснув йому рукою та масою свого тіла, чим завдавав фізичного болю у момент затримання.

Згідно відповіді КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради від 17.09.2020 встановлено, що 01.09.2020 о 05.09год. екстрену медичну допомогу ОСОБА_10 надавала бригада Луцького районного відділення ЕМД у складі лікаря з медицини невідкладних станів ОСОБА_29 , фельдшера з медицини невідкладних станів ОСОБА_38 , водія ОСОБА_39 за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідно до карти виклику екстреної медичної допомоги №41 від 01.09.2020 вбачається, що ОСОБА_10 встановлено попередній діагноз ЗЧМТ, забійне садно правої скроневої ділянки.

Відповідно до копії електронної картки та аудіозапису телефонних розмов, які надійшли на лінію «102» 31.08.2020 о 23:14 з номеру НОМЕР_2 встановлено, що заявниця просить допомоги поліції у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_10 , де перебував ОСОБА_10 , який відмовляється покинути приміщення.

Відповідно до копії електронної картки та аудіозапису телефонних розмов, які надійшли на лінію «102» 01.09.2020 о 00:10 від ОСОБА_14 встановлено, що заявниця повідомляє, що дві з половиною години тому працівники поліції побили її чоловіка ОСОБА_10 .

Відповідно до копії електронної картки та аудіозапису телефонних розмов, які надійшли на лінію «102» 01.09.2020 о 00:35 від ОСОБА_10 встановлено, що заявник повідомляє, що три години тому з вул.Відродження поряд із кафе «Червоне Сонце» у нього викрали велосипед, на якому була велосипедна сумка чорного кольору. Підозрює працівника поліції на прізвище ОСОБА_16 , який був присутнім під час затримання.

Відповідно до копії електронної картки та аудіозапису телефонних розмов, які надійшли на лінію «102» 01.09.2020 о 05:03 від ОСОБА_10 встановлено, що заявник повідомляє, що йому нанесли тілесні ушкодження працівники поліції.

Згідно висновку експерта №674 від 02.09.2020 встановлено, що у ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження: синці навколо лівого ока в лівій скроневій ділянці навколо правого ока з переходом на надбрівну та скронево-виличну ділянку, на верхній губі справа, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, в лівій скронево-тім`яній ділянці, на внутрішній поверхні лівого та правого плеча, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на верхньо-задній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні шиї, на правій боковій поверхні грудної клітки, в правій здухвинній ділянці; садна на задній поверхні обох ліктьових суглобів; крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи. Такі тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний під експертним та в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, 07.04.2021 вилучено медичну картку амбулаторного хворого №621д ОСОБА_10 , що зафіксовано у протоколі тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно висновку експерта №229 від 08.04.2021 (додаткового до висновку експерта №674 від 02.09.2020) встановлено, що у ОСОБА_10 були виявлені наступні ушкодження: синці навколо лівого ока в лівій скроневій ділянці навколо правого ока з переходом на надбрівну та скронево-виличну ділянку, на верхній губі справа, на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, в лівій скронево-тім`яній ділянці, на внутрішній поверхні лівого та правого плеча, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на верхньо-задній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні шиї, на правій боковій поверхні грудної клітки, в правій здухвинній ділянці; садна на задній поверхні обох ліктьових суглобів; крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи. Згідно поданих медичних документів з Луцької МКЛ у ОСОБА_10 , ЛОР лікарем 07.09.2020 було виявлено перфорацію (розрив) обох барабанних перетинок. Встановлено діагноз: двобічний гострий посттравматичний перфоративний отит. Зазначені тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний під експертним та в постанові, за ступенем тяжкості двобічний гострий посттравматичний перфоративний отит відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його лікування і загоєння необхідний час більше 6 діб, решта ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 02.09.2020 встановлено, що на передній (грудній) поверхні футболки ОСОБА_10 наявні дві плями бурого кольору.

Згідно висновку експерта №67 від 29.10.2020 встановлено, що на футболці, доставленій для дослідження виявлено сліди крові (об. №№ 1-4). Кров виявлена в об`єктах №№ 1-4 належить людині. В слідах крові, в об`єктах №№ 1-4 встановлено груповий антиген ОСОБА_40 та ізогемаглютиніни анти-«А» і анти-«В» системи «АВ0».

Висновки експертиз є науково-обґрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі підстави і учасниками кримінального провадження. Такі висновки суд бере до уваги та оцінює в сукупності зі всіма доказами у справі.

Ухвалами слідчого судді Львівського апеляційного суду від 14.12.2020 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , а саме: встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу за абонентським номером рухомого (мобільного) зв`язку передплачуваного сервісу, терміном на 60 діб, починаючи з 14.12.2020; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом контролю за телефонними розмовами абонентського номеру рухомого (мобільного) зв`язку передплачуваного сервісу, терміном на 60 діб, починаючи з 14.12.2020; аудіо-, відеоконтроль осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , тобто фіксації з використанням технічних засобів його розмов інших звуків, рухів, дій, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, терміном на 60 діб, починаючи з 14.12.2020; візуальне спостереження за особами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , з використанням відео та фото фіксації, спеціальних технічних засобів для спостереження, терміном на 60 діб, починаючи з 14.12.2020.

Згідно стенограми до протоколу огляду оптичного носія інформації від 11.03.2021, на якому зафіксовано результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом контролю за телефонними розмовами абонентського номеру рухомого (мобільного) зв`язку сім-картки № НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон Україна» щодо ОСОБА_16 , встановлено, що ОСОБА_16 веде розмови щодо обставин затримання ОСОБА_10 , складання щодо нього адміністративних матеріалів. Також повідомляє в ході розмови, що до його колег є питання щодо обставин наявності тілесних ушкоджень у потерпілого: «…до мене ніяких питань немає, є питання до інших, є питання до того шо він побитий і шо є експертиза лікаря шо в нього є якісь тілесні ушкодження, шось там в нього око десь заплило, ше шось. Є питання до того чого він на відео спочатку цілий, а потім на відео в кінці він вже побитий». Окрім цього, ОСОБА_16 розповів колезі ОСОБА_15 «…ну кажу на Електроапаратній були я кажу не бачив бо там було темно. Там тіпа стояли ці троє шо Огорілко з цим. Кажу тіпа я був в кімнаті, але я там тіпа стояв біля дверей збоку».

Згідно стенограми до протоколу огляду оптичного носія інформації від 11.03.2021, на якому зафіксовано результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом контролю за телефонними розмовами абонентського номеру рухомого (мобільного) зв`язку сім-картки № НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон Україна» щодо ОСОБА_7 , встановлено, що останній веде розмову із ОСОБА_41 про те, що йде у прокуратуру, оскільки щодо нього відкрито кримінальне провадження «за те шо я просто був там..». На запитання ОСОБА_42 «Тіпа ваші?», останній відповів «да». «Не жостко. Він сам себе тіпа більше побив там. Бився головою об двері, об стіну там, ліжко». Окрім цього, зафіксовано розмову ОСОБА_7 із ОСОБА_6 в ході якої ОСОБА_18 натякає, що це ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження потерпілому.

На підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.02.2021, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку у службових кабінетах без номерів, що знаходяться на першому поверсі та черговій частині приміщення УПП у Волинській області, розташованого за адресою: АДРЕСА_16 , був проведений обшук 10.03.2021, в ході якого вилучено: мобільний телефон «Iphone 7» 32 Gb з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_6 ; мобільний телефон «POKO» з сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_15 ; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10 TPro» з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Iphone SE» з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_16 .

Протоколом огляду від 25.05.2021 із фототаблицею встановлено, що у мобільному телефоні «Iphone SE», який належить ОСОБА_16 у меню «Фотографії» виявлено фотознімок на якому зображено ОСОБА_10 , який на момент фотографування знаходиться у приміщенні Луцького РУП ГУНП у Волинській області, який сидить на лавочці у кайданках, без видимих тілесних ушкоджень. В ході огляду телефону виявлено фотознімки велосипеда, фотознімки адмінматеріалів, які 01.09.2020 було складено щодо ОСОБА_10 працівниками УПП у Волинській області.

Відповідно до висновку від 09.04.2021 за результатами службового розслідування, призначеного за наявності даних про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за №0000107 від 02.09.2020 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за фактом можливого перевищення влади та службових повноважень працівниками УПП у Волинській області ДПП, що виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та мало місце 01.09.2020 встановлено, що службове розслідування завершено. Факт порушення службової дисципліни працівниками УПП у Волинській області ДПП в частині перевищення влади та службових повноважень, що виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та мало місце 01.09.2020, прийняти після встановлення усіх фактичних обставин справи органом досудового розслідування або судом. За вчинення дисциплінарного проступку до командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_5 , до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_6 , до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_7 , до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_15 , дисциплінарне стягнення застосувати не є можливим, оскільки з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше 6 місяців.

Витягом із наказу №622 о/с від 25.08.2020 та посадовою інструкцією підтверджується те, що ОСОБА_5 призначений на посаду командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП.

Витягом із наказу №88 о/с від 03.02.2020 та посадовою інструкцією підтверджується те, що ОСОБА_7 призначений на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП.

Витягами із наказів №868-о/с від 11.11.2019 та №112-о/с від 08.02.2021 та посадовою інструкцією підтверджується те, що ОСОБА_6 призначений на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази сторони захисту, які були відкриті прокурору.

З відповіді т.в.о. заступника начальника УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_43 від 30.06.2021 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_12 від 22.06.2021 встановлено, що в період з 01.08.2020 по 01.09.2020 поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_7 6 разів залучався (заступав) до несення служби у складі нарядів ІНФОРМАЦІЯ_3 : з 19.00 22.08.2020 по 07.00 23.08.2020; з 19.00 23.08.2020 по 07.00 24.08.2020; з 07.00 26.08.2020 до 19.00 26.08.2020; з 07.00 27.08.2020 по 19.00 27.08.2020; з 19.00 30.08.2020 по 07.00 31.08.2020; з 19.00 31.08.2020 по 07.00 01.09.2020. Перед заступанням до несення служби табельна зброя ОСОБА_7 не видавалася. 31.08.2020 ОСОБА_7 було видано засіб індивідуального захисту (бронежилет) та наступні спеціальні засоби, визначені у ч.4 ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: засоби обмеження рухомості (кайданки), засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії, гумовий кийок. Перед заступанням до несення служби будь-які технічні прилади та засоби ОСОБА_7 не отримував.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Це означає, що суд може постановити обвинувальний вирок лише у разі, якщо надані докази спростовують всі розумні сумніви стосовно винуватості особи. Докази, які не витримують критерію щодо «поза розумним сумнівом» є підставою для виправдувального вироку.

У рішенні у справі «S.W. проти Сполученого Королівства» від 22.11.1995 Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яке правопорушення має бути чітко визначене в законі; такій вимозі відповідає стан, коли особа може знати з формулювання відповідного припису, а за потреби - за допомогою його тлумачення судом, за які дії або бездіяльність її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності (пункт 35).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.12.1988 у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» вказав, що пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що особа вчинила інкримінований їй злочин. Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь обвинуваченого.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій (аналогічна позиція міститься у постанові Кримінального касаційного суду Верховного Суду від 21.01.2020 (справа №754/17019/17).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У зазначеному кримінальному провадженні судом дотримано вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, його винуватість в інкримінованому йому злочині повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_6 суд вбачає, що обвинувачений, не заперечуючи обставин застосування до потерпілого ОСОБА_10 фізичної сили, застосуванням спецзасобів металевих кайданок, і визнаючи вину, підтвердив обставини нанесення безпосередньо ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та його завідомо незаконне затримання та завідомо незаконний привід.

Окрім цього, вказані обставини підтверджуються показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні показав, що саме ОСОБА_6 одягав на потерпілого кайданки, застосовував фізичну силу; показами самого потерпілого, який показав, що ОСОБА_6 завдав йому тілесні ушкодження в автомобілі.

Разом з тим, згідно викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, висунуте ОСОБА_6 обвинувачення про те, що він одягнув потерпілому на голову поліетиленовий пакет з тією метою, щоб ОСОБА_10 не забруднив кров`ю салон службового автомобіля "Mitsubishi Outlender", не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не підтверджене дослідженими належними доказами, а тому підлягає виключенню.

Суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_10 , а також письмові докази протоколи впізнання пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021, які проведені з участю потерпілого з наступних підстав.

При пред`явленні осіб для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 надавалися фотознімки тих самих осіб-статистів, які вже попередньо неодноразово пред`являлися потерпілому для впізнання згідно протоколів від 21.03.2021 (період 12:00-12:40, 12:55-13:40, 13:55-14:40, 14:55-15:40).

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 показав, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак така обставина повністю спростовується показами самих обвинувачених, показами свідків, письмовими доказами, а також оглянутими у судовому засіданні відеозаписами, згідно яких поведінка ОСОБА_10 , його агресивна манера спілкування, нецензурне вираження спростовують те, що останній не був у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, у судовому засіданні потерпілий зазначив про застосування щодо нього фізичної сили саме ОСОБА_6 . Згідно його показів, у кімнаті перебувало близько 7 осіб, «вони зсунули його з ліжка», «вони били», «вони, ті, хто там були», проте потерпілий взагалі не вказує, хто конкретно його бив, окрім ОСОБА_6 та чи наносили йому тілесні ушкодження безпосередньо обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Також, суд бере до уваги те, що під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 категорично заперечив факт спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 , вказавши, що він має до нього претензії, оскільки ОСОБА_7 не зупинив колег, при цьому, потерпілий не пояснював причини вказання ним при проведенні впізнання за фотознімками ОСОБА_7 , як такого, що брав участь у його затриманні шляхом надання фізичної допомоги, у момент перебування на підлозі тисненням на спину масою свого тіла.

А тому суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_10 , а також письмові докази протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2021, слідчий експеримент, які проведені з участю потерпілого, і бере до уваги їх лише в тій частині, де вони повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні іншими письмовими доказами та показаннями свідків, які дають змогу відтворити обставини кримінального правопорушення.

З показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були допитані безпосередньо в судовому засіданні, встановлено, що вони були очевидцями подій, які мали місце 01.09.2020 за адресою: АДРЕСА_9 . При цьому жоден з свідків не підтвердив ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_5 чи ОСОБА_7 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

Більше того, свідок ОСОБА_16 підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_7 щодо того, що вони спільно з ним перебували у коридорі, заспокоювали жінку, обвинувачений ОСОБА_7 у кімнату не заходив.

Показання допитаних свідків є чіткими, послідовними та дають змогу частково відтворити обставини інкримінованих подій, які були до, на момент та після їх вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що свідки оговорюють чи виправдовують обвинувачених, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають і іншим доказам у справі, а також узгоджуються з показаннями самих обвинувачених.

З показань свідка ОСОБА_28 , який був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, встановлено, що останній бачив на синові ( ОСОБА_10 ) тілесні ушкодження, йому, зі слів сина, стало відомо, що його побив молодий чоловік, однак хто саме не сказав.

Таким чином, показання свідка ОСОБА_28 лише підтверджують наявність на потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, однак не підтверджують їх спричинення конкретно кимось із обвинувачених.

Щодо дослідженого судом відеозапису з боді-камер працівників поліції, оглянутими відеозаписами фактично підтверджуються показання самих обвинувачених щодо подій, які мали місце 01.09.2020 по вул.Електроапаратній. При цьому на відеозаписі зафіксовано те, що у кімнаті не було освітлення, вказана обставина підтверджується також і показами свідка ОСОБА_15 , який стояв та підсвічував кімнату ліхтарем. З оглянутого відеозапису неможливо зробити висновок, хто саме наносив потерпілому тілесні ушкодження. Разом з тим, суд критично оцінює відеозапис із портативного нагрудного відеореєстратора ОСОБА_5 , зокрема момент зафіксований о 04:41:54, де ОСОБА_10 кричить та вказує головою в бік, де знаходиться нібито ОСОБА_5 та вказує, що він його побив, оскільки даний запис зроблений із камери ОСОБА_5 , який стояв безпосередньо перед потерпілим.

В судовому засіданні стороною захисту не заперечувався той факт, що працівник патрульної поліції ОСОБА_6 у супроводі працівника поліції ОСОБА_5 виводили ОСОБА_10 з кімнати №405 четвертого поверху гуртожитку по АДРЕСА_17 до під`їзду гуртожитку та помістили до службового автомобіля "Mitsubishi Outlender", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Проте, на думку суду, ця обставина не доводить вчинення ОСОБА_5 дій, які явно виходять за межі його повноважень.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.365 КК України перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу, полягає в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням зброї і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Надаючи правову оцінку діям обвинувачених, суд звертає увагу, що за ч.2 ст. 365 КК України відповідальність настає за умови, якщо перевищення службових повноважень, супроводжувалося: а) насильством; б) застосуванням зброї; в) болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями. Отже, відповідальність за ч.2 ст.365 КК настає за умови, якщо злочин, містить всі ознаки перевищення службових повноважень (вчинення активних дій, які явно виходять за межі повноважень службової особи та заподіюють істотну шкоду та вчинюється або певним способом (насильство чи болісні і такі, що ображають гідність потерпілого, дії) або за допомогою зброї.

Насильство при перевищенні службових повноважень може бути як фізичним, так і психічним. Фізичне насильство полягає в незаконному позбавленні волі, завданні удару, побоїв, легких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а психічне насильство полягає у створенні реальної загрози застосування насильницьких дій щодо потерпілого.

Болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, слід вважати дії, які заподіюють йому особливий фізичний біль та моральні страждання. Під болісними слід розуміти дії , спрямовані на тривале позбавлення людини їжі, питва або тепла, залишення її у шкідливих для здоров`я умовах та інші подібні дії (п.32. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ). Болісні дії можуть бути пов`язані з незаконним застосуванням спеціальних засобів - наручників, гумових кийків, сльозогінних газів, тощо. Під такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями розуміється умисне приниження його честі та гідності , яке виражене у непристойній формі.

З об`єктивної сторони зазначений злочин характеризується сукупністю трьох обов`язкових ознак: діями працівника правоохоронного органу, який не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії працівника правоохоронного органу, який має владні повноваження, але перевищує не їх, а інші свої повноваження; вчинення ним дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти; вчинення зазначених дій з застосуванням насильства або з погрозою його застосування, з застосуванням зброї чи спеціальних засобів або які супроводжуються болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування; причинним зв`язком між діянням та наслідками.

Суб`єктом зазначеного кримінального правопорушення являється працівник правоохоронного органу.

Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується умисною або змішаною формою вини. Вказівка закону на явний вихід за межі наданих прав або повноважень означає, що службова особа може діяти лише з прямим умислом. Тому при вирішенні питання про те, чи є такий вихід дійсно явним, слід виходити з того, наскільки він був очевидним, безсумнівним та безперечним для всіх і кожного і перш за все для самої службової особи, і чи усвідомлювала вона протиправність своєї поведінки.

Виходячи з вищенаведеного, суд має проаналізувати докази з метою встановлення, чи дійсно обвинувачений, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив дії які явно виходили за межі наданих йому повноважень, і чи усвідомлював він протиправність своїх дій.

Аналізуючи подані суду докази, як сторони обвинувачення так і сторони захисту, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 застосували до потерпілого насильство та заходи фізичного впливу, що завдали сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань та образили його особисту гідність, незаконно застосували спеціальний засіб металеві кайданки та здійснили завідомо незаконне затримання ОСОБА_10 , тобто те, що вони перевищили владу та службові повноваження, тобто умисно, будучи працівниками правоохоронного органу вчинили дії, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.365 КК України, вчинене ОСОБА_5 чи ОСОБА_7 , що є підставою для прийняття рішення про визнання їх невинуватими у пред`явленому обвинуваченні.

Оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.365 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, оскільки такі обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, позитивно характеризувався у період несення служби на посаді працівника поліції, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих, а також беручи до уваги обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_6 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України на мінімальний строк.

На глибоке переконання суду, призначене покарання є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Судом взято до уваги як позицію прокурора, так і сторони захисту щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, думку представника потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, а тому суд прийшов до висновку про можливість досягнення мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства за умови контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування основного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

24.06.2021 потерпілий ОСОБА_10 подав цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

12.03.2024 представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні подав письмову заяву потерпілого ОСОБА_10 від 06.06.2022 про те, що він відмовляється від свого позову, тому що збитки обвинуваченими йому відшкодовані.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №15 від 27.03.2024 встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході повторного допиту свідок ОСОБА_28 (батько потерпілого ОСОБА_10 ) підтвердив вказані обставини щодо добровільності написання заяви сином та його позиції щодо призначення не суворого покарання.

Відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з правилами п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Таким чином, оскільки потерпілий помер до прийняття судом рішення за цивільним позовом, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому суд приходить до висновку, що провадження за цивільним позовом ОСОБА_10 необхідно закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченим у виді особистого зобов`язання підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.365 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати в зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.365 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдати в зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжні заходи ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18.03.2021 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-відеозаписи із портативних нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, які знаходяться на інформаційних носіях дисках, медичну карту амбулаторного хворого №621д ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 12 арк., консультаційний висновок спеціаліста на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 02 арк., залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання;

-футболку ОСОБА_10 синього кольору, знищити;

-мобільний телефон «Iphone 7» 32 Gb з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_5 , повернути ОСОБА_6 за належністю;

-мобільний телефон «POKO» з сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , повернути ОСОБА_15 за належністю;

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10 TPro» з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_8 , повернути ОСОБА_7 за належністю;

-мобільний телефон «Iphone SE» з сім-картою мобільного зв`язку НОМЕР_9 , повернути ОСОБА_16 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий