Справа № 947/6554/21
Провадження № 1-кп/947/509/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,ОСОБА_13

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 01.06.2016 року, відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працює за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Державним обвинувачем у відповідності до ст. 338 КПК України ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступними обставинами, а саме в тому, що він 31.05.2016 приблизно о 18:20, у світлий час доби, у суху погоду без опадів, керуючи власним технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по правій смузі проїзної частини вул. Костанді, яка мала по одній смузі для руху в обох напрямках, з боку АДРЕСА_2 .

У цей час попереду вказаного автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi» у попутному з ним напрямку, тобто на правій смузі проїзної частини вул. Костанді м. Одеси, знаходилася колона транспортних засобів, які призупиняючись, повільно переміщувалися в напрямку перехрестя з вул. Люстдорфська дорога.

Під час руху по проїзній частині вул. Костанді, наближаючись до вищевказаної колони транспортних засобів, водій ОСОБА_14 в порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України), відповідно до якого:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, перед початком обгону вищевказаної колони транспортних засобів, які здійснювали рух попереду нього в попутному напрямку, не переконався в безпеці виконуваного маневру, хоча мав реальну і об`єктивну можливість виявити, що зазначена колона стійко та повільно рухалася до перехрестя з вул. Люстдорфська дорога з дистанцією між автомобілями, яка виключала безпечне повернення автомобіля після обгону на свою смугу, а також маючи реальну і об`єктивну можливість виявити світлофорне регулювання на вказаному перехресті, яке обумовлювало можливість появлення у будь-яку мить зустрічного транспорту, який змусив би водія автомобіля гальмувати і небезпечно вклинюватися між автомобілями в колоні, створюючи їм небезпеку, не врахував те, що водій транспортного засобу під час будь-якої зміни напрямку несе повну відповідальність за безпеку дорожнього руху від початку до закінчення маневру, а діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 10.1., 14.2. в), г) Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 14.2. «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу»,

змінив напрямок руху керованого ним автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi» ліворуч і виїхав на смугу зустрічного руху, рухаючись по якій став виконувати обгін зазначеної колони транспортних засобів, під час чого не вжив належних і своєчасних заходів до завершення маневру обгону і до повернення свого автомобіля на праву смугу проїзної частини, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух по смузі зустрічного руху, в результаті чого на ділянці проїзної частини, розташованої біля будинку АДРЕСА_3 , скоїв наїзд правою передньою частиною кузова керованого ним автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi» на пішохода ОСОБА_15 , який перетинав проїзну частину автодороги з права наліво за ходом руху транспортних засобів, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма в єдиний комплекс якої входять рана правої завушної області, перелом правої тім`яної кістки, забій головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, перелом основи зубовидного відростка 2-го шийного хребця, травма грудної клітки у вигляді осколкового перелому правої ключиці, підшкірної гематоми плеча та правої надключичної області, множинні забої, садна тіла і кінцівок, - які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущенні водієм ОСОБА_14 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 10.1., 14.2. в), г) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_15 .

За таких обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

2. Позиція сторони обвинувачення.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.268 КК України, сторона обвинувачення посилається на такі докази, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 01.06.2016 року;

- Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.05.2016 року з додатками схемою ДТП та фото таблицею з місця ДТП;

- Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000828 від 31.05.2016 року з якого вбачається, що у ОСОБА_14 ознак сп`яніння не виявлено;

- Висновок № 10603160 судового експерта по дослідженню технічного стану малотоннажного вантажного автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 з фото таблицею з якого вбачається, що при транспортно-трасологічному дослідженні автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 виявлено такі пошкодження та сліди: на передньому краї капота досліджуваного автомобіля на висоті приблизно 0,7*0,8 м від опорної поверхні коліс і приблизно 0, 4 м від правого габаритного краю кузова автомобіля знаходиться плавної форми поперчно-кутова деформація, розміром приблизно 6х8см без порушення цілісності лакофарбового покриття; розбитий на великі уламки скляний розсівач правої блокфари, що знаходиться на висоті 0,6 * 0,7 м; нижній правий кут лобового скла типу триплекс має павутиноподібне розтріскування обох шарів скла з прогином всередину салону та епіцентром на висоті приблизно 1,3 м та приблизно в 0,4 м від правої габаритної сторони автомобіля. Вищезазначені пошкодження і сліди були утворені при контакті автомобіля з об`єктом, що має інерційну масу, і не мають рівномірних металу кромок, що виступають, яким могло бути тіло пішохода.

- Протокол огляду від 04.07.2016 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що під час перегляду відео запису встановлено наступне: початок запису 31.05.2016 року о 18:08:56 камера розташована до проїзної частини, під кутом праворуч, світла доба. Автомобілі, які проїжджають рухаються праворуч відносно камери та ліворуч по своїм смугам. Також з періодичністю транспорт, що рухається ліворуч відносно камери відбувається накопичування із зупинкою. Запис часу на камері 18:09:25 проглядовується вихід пішохода на проїзну частину з правого узбіччя між транспортними засобами на проїзну частину. Далі запис часу на камері 18:09:31 у вказаний час пішохід прискорюється, перетинаючи проїзну частину. Запис часу на камері 18:09:32 у вказаний час автомобілем на зустрічній смузі передньою правою частиною автомобіля стався наїзд на пішохода. Далі оглядом встановлено, що запис інтересу не представляє.;

- Висновок № 3321 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода з якого вбачається, що в умовах пригоди належні дії водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами п. 14.2 ПДР, які дозволяють обгін тільки у випадку, якщо смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані й після обгону є можливість, не створюючи перешкоди транспортному засобу, обгін якого виконується, повернутися на займану смугу. При належному виконанні вимог п. 14.2 ПДР водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 мав гарантовану технічну можливість уникнути пригоди, оскільки умови обгону не забезпечувала вимог ПДР, і тому його фактичні дії, що не відповідали вимогам указаного пункту, з позиції юридичного аналізу, можуть розглядатися в причинному зв`язку з ДТП. Даний висновок не потребує використання спеціальних авто технічних пізнань, може бути здійснений слідством самостійно при правовій оцінці фактичних дій водія автомобіля. У технічному аспекті розгляду пригоди, оскільки саме дії пішохода в умовах її розвитку, створювала безпосередню небезпеку для руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , належні дії його водія в фактичних умовах руху слід розглянути у світлі вимог п. 12.1 ПДР, які передбачають зниження швидкості до зупинки. У цих умовах пригоди водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 з моменту виходу пішохода на проїзну частину не мав технічної можливості уникнути пригоди належним виконанням вимог п. 12.3 ПДР. Оскільки в умовах пригоди водій автомобіля належним виконанням вимог п. 12.3 ПДР не мав технічної можливості уникнути наїзду, його фактичні дії в умовах фактичного руху, з експертної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з наїздом.

- Висновок експерта № 2452 від 12.09.2016 року з якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_15 малися наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма в єдиний комплекс якої входять: рана правої завушної області, перелом правої тім`яної кістки, забій головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку - згідно з п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Перелом основи зубовидного відростка 2 -го шийного хребця - згідно з п. 2.1.3 «е» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Травма грудної клітки у вигляді осколкового перелому правої ключниці, підшкірної гематоми плеча та правої надключичної області спричинила тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Множинні забої, садна тіла і кінцівок як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 -ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження спричинені ударною дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та пішохода). Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 31.05.2016 року.

- Висновок № 77/17 комп`ютеро-технічної експертизи відеозапису від 05.10.2017 року з якого вбачається, що пішохід перебував на проїжджій частині до контакту з автомобілем білого кольору 3,32 с.

- Висновок експертів № 19-1518 по комісійному авто технічному дослідженню обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода вбачається, що на відеозапису події, яка є в матеріалах кримінального провадження, не зафіксований рух автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 до наїзду на пішохода, що не дозволяє визначити швидкість руху автомобіля в цей момент. Швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 в умовах ДТП к моменту початку утворення сліду гальмування становила приблизно 33-34 км/г. Швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 в момент наїзду на пішохода могла бути більшою, ніж дана величина. У даній дорожньо-транспортній ситуації з моменту виникнення небезпеки для руху дії водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР, згідно з якими у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. По наданих слідством даних водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п. 12.3 ПДР. Дії водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , які не відповідають вимогам п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із ДТП - наїздом на пішохода. Оцінка ж дій пішохода не потребує спеціальних експертних пізнань, тому повинна здійснюватись слідством самостійно. Питання про технічну можливість попередити ДТП в момент, коли водій повинен і міг передбачити виникнення небезпеки (появу пішохода) виходить за межи компетенції експерта автотехніка.

- Висновок експерта № 511-А від 14.08.2019 року з якого вбачається, що встановити швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , перед наїздом на пішохода, з наданих на дослідження відеозаписів, не виявляється можливим, з причин, зазначених в дослідницькій частині цього питання (ст.7). швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , виходячи зі сліду гальмування довжиною 4,9 метра становила не менше 20,6…21,6 км/г. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в копії постанови про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. Аналіз та вирішення питання щодо дій пішохода вимогам ПДР України не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового розслідування або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в копії постанови про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_14 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 шляхом застосування екстреного гальмування. Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в копії постанови про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_14 убачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, яка з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди. Вирішення питання щодо дій пішохода в даній дорожній ситуації не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового слідства або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України.

Прокурором під час з`ясування обставин по справі за клопотанням захисника ОСОБА_9 від 29.03.2023 року надані оригінали наступних документів, а саме:

-Протокол проведення слідчого експерименту від 24.12.2016 року з додатком фото таблицею та схемою.

-Постанова про закриття кримінального провадження від 30.12.2016 року.

-Постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 20.03.2017 року.

-Висновок експерта № 19/12-1/136/140-СЕ/17 від 03.11.2017 року з якого вбачається, що визначити швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 до наїзду на пішохода ОСОБА_15 не надається можливим з причин, які наведені у дослідницькій частині цього висновку. Водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 у заданій дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Питання стосовно оцінки дій пішохода ОСОБА_16 , експертами не розглядалося з причин, які наведені у дослідницькій частині цього висновку. Визначити наявність чи відсутність технічної можливості у водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 з моменту виникнення йому небезпеки для руху не надається можливим з причин, які наведені у дослідницькій частині цього висновку. Питання щодо наявності чи відсутність технічної можливості у водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 в момент, коли водій повинен і міг передбачити виникнення небезпеки для руху експертами не вирішувалось з причин, які наведені у дослідницькій частині цього висновку. Визначити чиї дії, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку, з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим з причин, які наведені у дослідницькій частині цього висновку.

-Висновок експертів за результатами проведення комплексної комісійної судової автомотехнічної та фототехнічної експертизи № 23800/23801/17-52/23802/17-35 від 24.01.2019 року з якого вбачається, що для вирішення даного питання не потрібні спеціальні знання в галузях авто техніки, фото та відеотехніки, тому дослідження даного питання може бути проведено органом, який призначив експертизу самостійно шляхом перегляду наявних відеозаписів пригоди та їх зіставлення з наявними матеріалами справи. З причин викладених в дослідницькій частині визначити реєстраційний номер автомобіля, який скоїв наїзд на пішохода неможливо. За зовнішніми загальними ознаками автомобіль, який скоїв наїзд на пішохода можливо ідентифікувати саме як автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi. Визначити швидкість руху, положення автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , темп пішохода в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням наявної слідової інформації на місті ДТП, наявних пошкоджень автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , висновку транспортно-трасологічної експертизи та наявного відеозапису на даному на даному етапі неможливо. Враховуючи викладені в постанові і матеріалах справи обставини пригоди, а саме те, що в процесі руху по зустрічній смузі для водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 виникла небезпека для руху у вигляді пішохода ОСОБА_17 , який перетинав проїзну частину справа наліво за ходом руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, нормативні (належні) дії водія ОСОБА_14 регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР України. Вирішити питання про наявність або відсутність у водія ОСОБА_14 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 на даному етапі неможливо. Дослідити питання про визначення наявності або відсутності у водія ОСОБА_14 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 з моменту, коли водій повинен і міг передбачити виникнення небезпеки (появу пішохода) неможливо. Дослідити питання про причинний зв`язок між діями (або бездіяльністю) водія ОСОБА_14 та настанням події пригоди неможливо, оскільки на даному етапі неможливо дослідити питання про наявність або відсутність у нього технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. Аналіз та оцінка дій пішохода ОСОБА_16 не потребують застосування спеціальних авто технічних знань і можуть бути виконанні органом , що призначив експертизу або судом самостійно в рамках вимог Розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України в сукупності з усіма матеріалами справи.

-Висновок експерта № 19-5738 додаткового авто технічного дослідження обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода від 15.11.2019 року з якого вбачається, що з експертної точки зору у даному випадку момент виникнення небезпеки для руху водія автомобіля настає з моменту відновлення (зміни темпу) руху пішохода у напрямку смуги руху автомобіля. В умовах розглянутої дорожньо-транспортної ситуації дії водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР, згідно з якими водієві слід з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для подальшого руху вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки. Водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 в умовах події не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода. Оскільки водій автомобіля не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом прийняття заходів регламентованих вимогами п. 12.3 ПДР тому з технічної точки зору в його діях відсутні не відповідності вимогам ПДР які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку. Дане питання постанови у експертизі не вирішується, оскільки згідно ст. 242 п. 1 КПК України експертне дослідження проводиться тільки тих обставин, що мають значення для кримінального провадження, і розгляд яких вимагає спеціальних експертних знань.

-Висновок експерта №19/23/3/3-СЕ/19, 19/12/1-10/СЕ/20 від 10.04.2020 року з якого вбачається, що у відеозаписі з назвою: «видео ДТП костанди от водителя.avi», встановити швидкість руху транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 під час його руху перед дорожньо-транспортною пригодою не представляється можливим, у зв`язку з тим, що не представляється можливим визначити мірну ділянку для встановлення швидкості руху даного транспортного засобу. У відеозаписі з назвою: «видео ДТП костанди от водителя.avi» транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди розташований на зустрічній смузі (відносно свого руху). Увідеозаписі з назвою: «видео ДТП костанди от водителя.avi» на часовій мітці 18:09:25 (згідно графічних показників відеозапису) з`являється пішохід, який виходить на проїжджу частину та починає її перетинати в одному темпі, а на часовій мітці 18:09:31(згідно графічних показників відеозапису) він починає рухатися у прискореному темпі (відносно попереднього свого темпу руху) і на часовій мітці 18:09:32 (згідно графічних показників відеозапису) потрапляє в дорожньо-транспортну пригоду. Швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 в умовах даної дорожньої обстановки, виходячи з довжини сліду гальмування переднього лівого колеса (4,9м) визначається рівною 21?22 км/г. У даній дорожній обстановці небезпека для руху водію ОСОБА_14 , з технічної точки зору, виникла в момент об`єктивного виявлення ним на проїзній частині дороги пішохода, який наближався до смуги руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 . У даній дорожній обстановці водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Оцінка дій пішохода ОСОБА_15 не потребує спеціальних авто технічних пізнань та може бути здійснена органами досудового розслідування самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР.

-Висновок експерта № 23-3/173-12-1/1026 від 19.05.2020 року з якого вбачається, що в даній дорожній ситуації небезпека для руху водія ОСОБА_14 виникає з моменту відновлення руху пішохода за умов описаних в дослідницькій частині даного висновку. Вирішити питання щодо швидкості та положення автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , а також темпу (швидкості) руху пішохода в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди за відео записом, наданим на дослідження, не виявилось можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині висновку. Швидкість руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 перед ДТП, яка відповідає слідам гальмівного юзу, становить (20.5….21.6 км/г). В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 повинен був керуватися вимогами п. 12.3 ПДР України. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_16 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової авто техніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху.

-Висновок експертів за результатами проведення комплексної судової авто технічної та фототехнічної експертизи № 1566/20-52/1567/20-35 від 15.07.2020 року вбачається, що в даній дорожній ситуації технічно обґрунтованим моментом виникнення небезпеки для водія ОСОБА_14 є момент початку руху (відновлення руху) пішохода ОСОБА_16 в темпі бігу. З моменту виникнення небезпеки (початок бігу/початок підняття правої руки) до наїзду автомобіля на пішохода минув час який становить, орієнтовно 1,36с. Визначити швидкість руху, положення автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , темп пішохода в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням наявної слідової інформації на місті ДТП, наявних пошкоджень автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 , висновку транспортно-трассологічної експертизи та наявного відеозапису на даному етапі неможливо. Дослідити питання про визначення наявності або відсутності у водія ОСОБА_14 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 з моменту, коли водій повинен і міг передбачити виникнення небезпеки (появу пішохода) неможливо. Враховуючи викладені у постанові і матеріали справи обставини пригоди, у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася нормативні (належні) дії водія ОСОБА_14 регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР України. У відповідності до вимог зазначеного пункту ПДР України водій ОСОБА_14 в момент виникнення небезпеки для руху повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. У дорожньо-транспортній ситуації, що склалася нормативні (належні) дії пішохода ОСОБА_16 регламентувалися вимогами п.п.4.7,4.14 а) ПДР України. При наявному комплексі вихідних даних умовах даної пригоди водій автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 ОСОБА_14 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування та зупинкою до лінії його руху, тобто шляхом виконання нормативних вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці, в діях водія ОСОБА_14 невідповідностей вимогам ПДР України які, з технічної точки зору, були б умовою створення аварійної обстановки або знаходились в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

2.1 Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 , вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбачених ч.2 ст.286 КК України не визнав та надав наступні покази. 31.05.2016 року він разом з своїм товаришем рухались на автомобілі по вул.. Костанді з боку Фонтанської дороги в напрямку Люстдорфської дороги в м. Одесі, рухався з дозволеною швидкістю руху. Не доїжджаючи до перехрестя Люстдорфської дороги та вул.. Костанді з ліва розташований банний комплекс та житловий будинок перед зазначеними об`єктами є парковка, вільне місце було перед будинком. Маючи намір припаркуватись на вказаному місці виїхав на зустрічну смугу, тому як там нанесена переривчаста лінія розмітки, тому прийняв рішення виїхати на смугу зустрічного руху для подальшого паркування зліва. Будь якого обгону або випередження не робив. Коли побачив пішохода посередині проїзної частини різко гальмував та уводив машину вліво, пішохід вийшов між транспортними засобами які стояли в смузі руху у напрямку Люстдорфської дороги. У зустрічному напрямку автомобіля були відсутні. Контактування автомобіля та пішохода відбулось посередині дороги, удар був переднім правим крилом та правим дзеркалом.

Разом з тим, з метою дотримання змагальності сторін кримінального провадження у сукупності з завданнями кримінального провадження відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В світлі загальної функції судового контролю за дотриманням прав і інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесення Судом, також дослідженні матеріали провадження, які були відкритті стороні обвинувачення на стадії досудового розслідування під час виконання вимог ст.290 КПК України.

На підтвердження своєї позиції стороною захисту надані наступні документи, які на думку останньої спростовуються факти та обставини, викладені в обвинувальному акті, а також висунуте прокурором обвинувачення, а саме:

- Протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 24.12.2016 року з додатком схемою та фото таблицею.

- Постанова про закриття кримінального провадження від 30.12.2016 року.

- Повідомлення потерпілої про закриття кримінального провадження від 30.12.2016 року.

- Постанова прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 20.03.2017 року.

- Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року.

- Картка експерта ОСОБА_18 з реєстру атестованих експертів МЮ України.

- Висновок експерта №19/12-1/136/140-СЕ/17 від 03.11.2017 року.

- Висновок експерта № 19/23/3-СЕ/19, 19/12/1-10/СЕ/20 від 10.04.2020 року.

- Висновок експерта № 19-5738 додаткового авто технічного дослідження обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода від 15.11.2019 року.

- Ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року.

- Висновок експертів за результатами проведення комплексної судової авто технічної та фототехнічної експертизи № 1566/20-52/1567/20-35 від 15.07.2020 року.

За клопотанням захисника ОСОБА_9 в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_19 який в судовому засіданні пояснив, що він був експертом по низькі експертиз, які проводились в даному кримінальному провадженні. Стаж роботи на посаді експерта складає 36 років. Так з повторного слідчого експерименту зафіксовано, що від місця ДТП до перехрестя з Люстдорфською дорогою відстань складала більше 51 метра. Згідно дорожньої розмітки нанесеної по вул.. Костанді є переривчаста дорожня розмітка, що дозволяє здійснювати виїзд на смугу зустрічного руху. Відео запис який був наданий з матеріалами кримінальної справи вбачається, що транспортні засоби перебувають у заторі, який повільно рухається, мікроавтобус виїжджає на вільну зустрічну смугу, перешкод для цього не має, при тому, що він мав можливість повернутись в смугу руху. Момент не безпеки записаний в ПДР - це момент зміни дорожньої обстановки з безпечної на небезпечну. У вашому випадку - це момент виявлення неадекватної поведінки пішохода. Момент небезпеки коли потерпілий ступив на дорожню смугу, зафіксований на відео приблизно за часом 1 секунда.

2.2 Висновки Суду, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких Суд відкидає докази обвинувачення.

Вислухавши показання обвинувачених, потерпілого та свідків, дослідивши надані сторонами провадження докази, взявши до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, повно та всесторонньо оцінивши всі обставини у сукупності, Суд за своїм внутрішнім переконанням, виходячи із засад їх допустимості, достатності, достовірності та належності, аналізуючи їх у сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням наданих доказів, дійшов стійкого переконання, що безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті в суді, стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_14 , вчинив кримінальне правопорушення, за кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіло потерпілому тяжке тілесне ушкодження з наступних підстав.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно ст.2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Статтею 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В ході з`ясування обставин скоєння кримінального правопорушення в судовому засіданні прокурор посилається на висновок № 77/17 комп`ютерно-технічної експертизи відеозапису від 05.10.2017 року.

Статтею 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 18.04.2023 року вбачається, що за даними реєстру свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта №70-11 та доповнень до нього, видані та продовжені експерту ОСОБА_18 на підставі рішень експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 30.07.1997, від 16.10.2002, від 16.102007, від 15.02.2001, 31.03.2006, від 30.03.2011 року за експертними спеціальностями: 7.1 - технічне дослідження матеріалів та засобів відео звукозапису; 7.2 - дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ; 10.9 - дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів, недійсні з 19.06.2012 року.

При викладених обставинах суд не може сприйняти висновок № 77/17 комп`ютерно-технічної експертизи відеозапису від 05.10.2017 року, як належний доказ по кримінальному провадженню, у зв`язку з тим, що на момент проведення зазначеного дослідження у експерта ОСОБА_18 були відсутні належним повноваження судового експерта, які б давали можливість проводити зазначене дослідження.

Пленум Верховного Суду України у пункті 3 постанови №14 від 23.12.2005 року роз`яснив, що при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтями 286 - 288, 415 КК України, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.286 КК України об`єктивна сторона цього злочину включає такі обов`язкові ознаки як діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками. Відсутність однієї з перелічених обов`язкових ознак виключає наявність в діях особи об`єктивної сторони, яка є одним з обов`язкових елементів складу злочину.

Згідно із обвинувальним актом інкриміноване ОСОБА_14 діяння полягає у порушенні ним вимог п.п.1.5, 2.3б), 10.1, 14.2в),г) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками фото таблицею від 31.05.2016 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 24.12.2016 року, допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_19 в сукупності вбачається, що по вул.. Костанді є дві смуги руху в кожному напрямку, нанесена переривчаста лінія дорожньої розмітки, з лівої та правої сторони по ходу руху автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 фактично є місця для паркування, з таких обставин ОСОБА_14 мав можливість здійснити виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим паркуванням з лівої сторони руху.

Суд приходить до висновку, що покази ОСОБА_14 у сукупності з матеріалами справи є послідовними та такими, що відповідають дійсності, дані обставини підтверджують: висновок № 3321 судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода від 12.12.2016 року, висновок експерта № 511-А від 14.08.2019 року, висновок експерта № 19-5738 додаткового авто технічного дослідження обставин наїзду автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 на пішохода від 15.11.2019 року, висновок експертів за результатами проведення комплексної судової авто технічної та фототехнічної експертизи № 1566/20-52/1567/20-35 від 15.07.2020 року.

В Постанові Касаційного суду Верховного суду від 31.01.2024 року у справ № 339/282/20 (провадження № 51-6102км23) Використання правил встановлення необхідного причинного зв`язку, які покладено в основу практичного застосування теорії необхідного спричинення, дозволяє встановити, що у процесі послідовного розвитку протиправної дії в часі суспільно небезпечний наслідок з необхідністю походить від конкретного діяння, вчиненого особою, а не знаходиться стосовно нього у випадковому відношенні. Діяння винуватого є головною і визначальною умовою настання суспільно небезпечного наслідку. Це правило, в тих ситуаціях, коли в розвиток причинного ряду вплітаються дії інших осіб, що, відповідно, обумовлює необхідність наступної юридичної оцінки декількох чинників, які певною мірою впливають на настання передбачених законом наслідків, є ключем до розв`язання питання про наявність (відсутність) підстави кримінальної відповідальності конкретної особи. Порушення Правил дорожнього руху одним водієм не виключає кримінальної відповідальності іншого водія транспортного, засобу, який також порушив Правила дорожнього руху і таке порушення є головною умовою заподіяння суспільно небезпечних наслідків, - перебуває з ними в необхідному причинному зв`язку.

З огляду на вказане суд приходить до переконання, що в сукупності дії водія ОСОБА_14 під час розвитку подій які стали наслідком ДТП узгоджувались з Правилами Дорожнього Руху, а саме дії пішохода ОСОБА_16 не були передбачуваними для водіїв які рухались по проїзній частині, в умовах подій, які є предметом розгляду, крім того причинний зв`язок настання контактування автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 та пішохода ОСОБА_16 є активні дії пішохода.

Крім того фактично в кожному вище переліченому висновку і дослідженні вказано, що у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася нормативні (належні) дії пішохода ОСОБА_16 регламентувалися вимогами п.п.4.7,4.14 а) ПДР України, також для оцінки дій пішохода ОСОБА_16 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової авто техніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15, провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387).

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При цьому слід також врахувати практику Європейського суду з прав людини і норми. Зокрема, в справі «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року зазначено, що «в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення».

Критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Отже, з огляду на наведене, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, із яких не можна зробити категоричного висновку щодо винуватості особи у скоєнні злочину.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши надані стороною обвинувачення та захисту докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не наведено достатньо доказів винуватості вчинення ОСОБА_20 злочину поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана.

В ході судового розгляду судом встановлено та ні ким з учасників кримінального провадження не спростовано, що ОСОБА_14 дійсно керував автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 по вул.. Костанді у напрямку Люстдорфської дороги в м. Одеси під час випередження транспортних засобі по смузі зустрічного руху допустив контактування керованого автомобіля з громадянином ОСОБА_15 , який перетинав проїзну частину поза межами пішохідного переходу та транспортними засобами, які знаходились в потоці руху у напрямку Люстдорфської дороги.

Суд приймає до уваги висновок експерта № 19/23/3/3-СЕ/19,19/12/1-10/СЕ20 від 10.04.2020 року з якого вбачається, що у відеозаписі з назвою: «видео ДТП костанди от водителя.avi» на часовій мітці 18:09:25 (згідно графічних показників відеозапису) з`являється пішохід, який виходить на проїжджу частину та починає її перетинати в одному темпі, а на часовій мітці 18:09:31(згідно графічних показників відеозапису) він починає рухатися у прискореному темпі (відносно попереднього свого темпу руху) і на часовій мітці 18:09:32 (згідно графічних показників відеозапису) потрапляє в дорожньо-транспортну пригоду.

Даний висновок підтверджує дослідженні в судовому засіданні, щодо перетину ОСОБА_15 проїзної частини в невстановленому місці зі зміною темпу руху, що призвело до наслідків ДТП не залежних від дій водія автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 116 CDi р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 .

Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.

За викладених обставин суд вважає, що сторона обвинувачення не здобула і не надала достатніх і беззаперечних доказів невідповідності дій обвинуваченого ОСОБА_14 вимогам Правил дорожнього руху.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 373 КПК України якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, то суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин ОСОБА_14 підлягає виправданню за недоведеністю наявності в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

2.3. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався Суд.

Питання про речові суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 57994,01 гривень, суд вважає за доцільне відшкодувати за рахунок держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов суд залишає без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129 КПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 9, 18, 100, 124, 129, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

3. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.2 ст.286 КК України та виправдати його, на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_14 не обирався.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 57994,01 гривень відшкодувати за рахунок держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов, заявлений цивільним позивачем ОСОБА_10 до ОСОБА_14 та Страхової Компанії «Оранта» суд залишає без розгляду відповідно до ч.3 ст.129 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1