Справа № 212/7361/24
У Х В А Л А

29 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рога Дніпропетровської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 04.07.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що з 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, а також 08 листопада 2023 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-IX, за яким воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб з 05:30 годин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, до 12 серпня 2024 року, які діяли на час вчинення вказаного нижче діяння, у період якого ОСОБА_4 , вчинив умисні корисливі злочини проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району м. Кривого Рогу за наступних обставин:

так, 16.05.2024 приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_3 , побачив неподалік вказаного будинку ломбард «Комод», де зайшовши, при вході з лівої сторони, побачив на підлозі вентилятор, марки «UP Underprice SF-1615B», який належить потерпілій ОСОБА_6 , яка є працівником вказаного ломбарду. В цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вентилятору.

В цей же день, 16.05.2024 приблизно о 11:05 години, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , в той час як потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевненою у добропорядності ОСОБА_4 , відійшла до іншої кімнати за асортиментом товарів, який попросив останній для огляду, повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до підлогового вентилятора та за допомогою фізичної сили рук, від`єднав від електромережі та взяв, тим самим таємно викрав, вентилятор марки «UP Underprice SF-1615B», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2552 від 17.07.2024 становить 1033,30 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1033,30 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 25.05.2024 приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_3 , побачив неподалік вказаного будинку ломбард «Діамантовий Дім» та зайшов в середину.

Після чого, ОСОБА_4 підійшов до клієнтської зони ломбарду та побачив працівника ломбарду ОСОБА_7 , який перебував у іншому приміщенні, а саме спеціально обладнаній кімнаті, що унеможливлювало проникнення сторонніх осіб, окрім працівників ломбарду, а спілкування працівника з клієнтом відбувалось через невелике віконце. Під час спілкування ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на столі розташованого в спеціально обладнаній кімнаті побачив, мобільний телефон, марки «Iphone 4» IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 та в цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

В цей же день, 25.05.2024 приблизно о 11:05 години, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні ломбарду «Діамантовий Дім», розташованого по АДРЕСА_3 , в той час як потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевненим у добропорядності ОСОБА_4 , відвернувся в сторону шафи, яка знаходилась позаду нього, щоб показати асортимент товарів, який попросив останній для огляду, повторно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, через вікно експерта-оцінювача, потягнувся рукою та проник до спеціального приміщення працівників ломбарду, тобто проник до іншого приміщення, звідки дістав рукою, тим самим таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 4», IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2552 від 17.07.2024 становить 600 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, відповідно до якого крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений та його захисник просили закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 року у справі № 306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Аналогічні висновки містить постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.02.2021 року по справі №345/3522/18.

У випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжок чужого майна загальною вартістю за двома епізодами 1633,30 гривень і такі дії кваліфікувались ч. 4 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_4 діянь, оскільки вартість майна, у викраденні якого він обвинувачується за жодним епізодом не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), та станом на день розгляду справи судом не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України та може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.4792 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4792 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 4792 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Так, в судовому засіданні обвинуваченому роз`яснений зміст Закону яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також роз`яснені положення Кримінального Кодексу України, які втратили чинність, як правова підстава для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений висловив згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 41 ч.1 ст.284 КПК України. Також обвинуваченому було роз`яснено зміст частин 2 та 3 ст. 285 КПК. Заперечень проти звільнення від кримінальної відповідальності не висловлював, щодо проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку не наполягав.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 4792 КПК України та позицію обвинуваченого, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.4-1 ст. 284, 372, ст. 4792 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000958 від 04 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: мобільний телефон, марки «Iphone», IMEI1: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити у розпорядження власника.

Матеріали досудового розслідування - залишити при обвинувальному акті.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1