ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1648/24 Справа № 195/2204/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисниці ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу із змінами захисниці ОСОБА_9 у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подану на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Запоріжжя, має громадянство України, відповідно до положень ст.89 КК України не має судимостей, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, фактично мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, із призначенням йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та визначенням початку строку відбування такого покарання з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково і з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 стягнуто у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 19826,3 грн, моральної 20000 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України,

встановила:

Вироком суду встановлено, що 12 липня 2022 року, близько 23 години 55 хвилин, ОСОБА_8 знаходився поблизу території комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього під час сварки, виниклої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_7 , в цей же день, тобто 12 липня 2022 року близько 23 години 56 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись поблизу території комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим, під час сварки, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, шляхом застосування фізичної сили, завдав одного удару кулаком правої руки в область нижньої щелепи справа потерпілому ОСОБА_7 .

У результаті умисних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 133-Е від 11.08.2022 року заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи справа, яке відноситься до середнього ступеню тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я.

Виявлене тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до середнього ступеню тяжкості на підставі п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за № 6.

У апеляційній скарзі із наступними змінами захисниця ОСОБА_9 просить вирок скасувати, а провадження - закрити на підставі поданого потерпілим ОСОБА_7 клопотання про його відмову від підтримання обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_7 підтримав подане ним на адресу апеляційного суду письмове клопотання щодо відмови від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_8 та захисниця ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу захисниці щодо скасування вироку суду та закриття провадження на підставі відмови потерпілого від підтримання обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України;

- прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 не заперечувала проти можливості скасування вироку суду на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України, з огляду на наявність письмового клопотання потерпілого про відмову від підтримання обвинувачення.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.122 КК України ґрунтується на зібраних по справі, перевірених та оцінених судом доказах, у апеляційній скарзі захисницею не оспорюється, тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Як убачається із змісту поданого клопотання, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про відмову від підтримання обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України щодо ОСОБА_8 .

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо, зокрема, потерпілий або його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

Приватне обвинувачення одна з форм обвинувачення в кримінальному процесі, що передбачає притягнення особи, винної у скоєнні злочину, до відповідальності кримінальної не інакше як за скаргою потерпілого, на якого покладається обов`язок підтримувати обвинувачення у суді.

Згідно із положеннями ст.477 КПК України, а саме, наведеного у ч.1 цієї статті переліку, ч.1 ст.122 КК України є кримінальним провадженням із формою приватного обвинувачення тобто таким, що може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2024 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України скасувати, а провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із документально підтвердженою відмовою потерпілого ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, п.5 ч.1 ст.407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу (із змінами) захисниці ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України скасувати, а провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України щодо ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4