Справа № 185/8204/24
Провадження № 1-кп/185/1036/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 02 серпня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має не повну середню освіту, розлученого, який має на утриманні 3 малолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 січня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено вирок за ст. 126-1 КК України, яким на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України ухвалено застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи та направити остатнього для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Так, ОСОБА_3 Павлоградським міським центром соціальних служб було 15 квітня 2024 року направлено до Громадської організації клубу «Імпульс» для проходження програми для кривдників, де останнього було ознайомлено з правами та ним особисто підписана угода про участь у типовій програмі для кривдників.

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим головою правління Громадської організації клубу «Імпульс» з графіком та правилами проходження програми для кривдників, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки проходження програми, умисно, без поважних причин, порушуючи Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відвідав зайняття у програмі для кривдників два рази, а саме 15.04.2024 та 22.04.2024, після чого без поважних причин більше не з`являвся, чим ухилився від проходження програми для кривдників.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що він був на програмі для кривдників лише 2 рази, а повинен ходити 3 місяці. Він не ходив тому, що працював неофіційно. Ця програма проходила біля години. Він підписував графік про проходження програми. Про те, що він не міг проходити, він не казав. Він розумів, що він порушує покарання, призначене судом. Його попереджали в громадській організації про відповідальність за не відвідування програми для кривдників. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і визнав вину повністю, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Повідомленням Павлоградського міського центру соціальних служб від 31 липня 2024 року на ім`я начальника Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про не проходження типової програми для кривдників ОСОБА_3 відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року.

Повідомленням ГО клуб «Імпульс» від 30 липня 2024 року на ім`я директора Павлоградського міського центру соціальних служб про не проходження типової програми для кривдників ОСОБА_3 відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року. Та відвідав зайняття у програмі для кривдників лише два рази, а саме 15.04.2024 та 22.04.2024.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_3 був засуджений за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_3 застосовано обмежувальні заходи та направлено остатнього для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Угодою про участь у Типовій програмі для кривдників від 15 квітня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 зобов`язався брати участь у всіх заняттях та бути присутнім протягом усієї їхньої тривалості.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи досліджені документи, показання обвинуваченого, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, вину визнав повністю, розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 уне обирався і підстав для застосування не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1