Справа№751/9960/24
Провадження №1-кс/751/2562/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «КІА К5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користуватися вказаним майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001043 від 02.11.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 01.11.2024 близько 20 години ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М02 Кіпті-Глухів-Бачівськ зі сторони с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області в напрямку м. Глухова Сумської області, де на 65 км здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

У ході огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 03.11.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, уникнення їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, а також з метою його використання під час проведення слідчих дій виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Учасники в судове засідання не прибули, про день, час та місце повідомлялись в установленому порядку, слідчий та власник майна ОСОБА_5 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з пп. 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0001043 від 02.11.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 від 03.11.2024 - автомобіль марки «КІА К5» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001043 від 02.11.2024.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «КІА К5» реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_5 , який мешкає в АДРЕСА_1 .

Ураховуючи правову підставу для арешту майна, а також те, що вищевказаний автомобіль, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на вказаний транспортний засіб, із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «КІА К5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , який мешкає в АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користуватися вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1