Справа № 522/9481/19
Провадження № 1-кп/522/1237/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 28.05.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро, Миколаївської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

законного представника, представника служби у справах дітей - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001231 від 28.05.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебував у розшуку, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Крім того, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання йому запобіжного заходу не зменшились та він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше п`яти років.

Обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження дозволяє дійти висновку, про наявність підстав для продовження запобіжного заходу. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо такої категорії злочинів, суд вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд бере до уваги, той факт, що ОСОБА_3 офіційно не працює, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, з метою наживи, що свідчить про можливість вчинення іншого аналогічного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд також враховує обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: відсутність стійких соціальних зв`язків; тяжкість покарання що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою; характер вчиненого кримінального правопорушення, що ставиться у обвинувачення; вік та стан здоров`я, що не перешкоджає застосуванню запобіжного заходу.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Тому клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який був вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи вищевикладене, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчинені злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 330, 331, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 20.12.2024 року, включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: