Справа № 180/1690/24
У Х В А Л А

12 серпня 2024 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 розглянувши заяву про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 09.08.2024 року, в провадження судді ОСОБА_1 повторно надійшли матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000304 з клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження №0000304 від 28.04.2017 року в порядку п.3-1 ч.1ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась.

Вивчивши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема умисне або внаслідок недбалості порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Відповідно до ч.2 ст. 75 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Із заяви про самовідвід вбачається, що суддею ОСОБА_1 в рамках даного кримінального провадження вже розглядалося клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, 12 серпня 2020 року, постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000304 від 28.04.2017 року в порядку п.3-1 ч.1ст. 284 КПК України.

Під час розгляду клопотання висловлено правову позицію з приводу даного питання, суд вважає, що повторний розгляд суддею ОСОБА_1 питання про закриття кримінального провадження №0000304 від 28.04.2017 року в порядку п.3-1 ч.1ст. 284 КПК України, в рамках якого ним вже зроблено правовий висновок про відмову у закритті кримінального провадження, може викликати сумніви у неупередженості у сторонніх спостерігачів.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, виходячи з морально-етичних міркувань, з метою гарантування об`єктивного здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд, вважаю заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 при повторному розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000304 від 28.04.2017 року в порядку п.3-1 ч.1ст. 284 КПК України.

Передати матеріали клопотання №180/1690/24, до канцелярії суду для визначення іншого судді у справі, в порядку, встановленому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1