У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 30.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому остання просить накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також вилучені: відрізки матерії з подушки безпеки водія та переднього пасажира, відрізок з обшивки керма та кепка, сірого кольору, які упаковані в 4 (чотири) паперові конверти СУ НПУ .

Клопотання обґрунтовано наступним.

30.09.2024 року, близько 00 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки "Мерседес Бенц» моделі « GLЕ 400» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з пасажирами ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканцем АДРЕСА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які сиділи на задньому сидінні, рухаючись по вул. Веленце в смт. Вишково в напрямку центру смт. Вишково, Хустського району, біля будинку №123, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини дороги на правий бік по ходу свого руху, де допустив наїзд на паркан та бетонний стовп.

В результаті ДТП пасажир ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці події, пасажир ОСОБА_8 та ОСОБА_11 отримали незначні тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, САК, політравма, без свідомості поміщений до реанімаційного відділення Хустської ЦРЛ.

30.09.2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України, було виявлено та вилучено: автомобіль марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського ГУ НП в Закарпатській області, а також було вилучено: відрізки матерії з подушки безпеки водія та переднього пасажира, відрізок з обшивки керма та кепка, сірого кольору, які упаковані в 4 (чотири) паперові конверти СУ НПУ, з метою їх зберігання в кімнаті речових доказів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_2 , автомобіль марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор стверджує, що транспортний засіб є тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Враховуючи вищенаведене та те, що підставою для вказаного арешту вважати вилучені в ході проведення огляду місця ДТП транспортний засіб та вилучені речі, зі слідами біологічного походження, які визнано речовими доказами та які є знаряддям кримінального правопорушення, на яких могли збереглися сліди злочину, які можуть бути пошкодженні або знищені, а тому з метою їх подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи та інших експертиз), що неможливо без вказаного транспортного засобу, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить задоволити подане клопотання.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, подане клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2024 за № 0000466.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2024 року, а саме: автомобіль марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відрізки матерії з подушки безпеки водія та переднього пасажира, відрізок з обшивки керма та кепка, сірого кольору, які упаковані в 4 (чотири) паперові конверти СУ НПУ.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 30.09.2024 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів та забезпечення можливості проведення необхідних слідчих дій, судових експертиз у кримінальному провадженні,слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 30.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки "Мерседес-Бенц» моделі «GLЕ 400» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а також вилучені: відрізки матерії з подушки безпеки водія та переднього пасажира, відрізок з обшивки керма та кепка, сірого кольору, які упаковані в 4 (чотири) паперові конверти СУ НПУ та визнані речовими доказами по матеріалах кримінального провадження за № 0000466.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1