ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26919/24

Провадження № 11-кп/4820/641/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції, матеріали провадження, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст.186 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про приведення вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року клопотання ОСОБА_6 задоволено частково та звільнено його від покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року, яким його засуджено за ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі.

Звільнено ОСОБА_6 від остаточного покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_7 просила ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_6 щодо звільнення від покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року за ч.4 ст.186 КК України, скасувати та в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Прокурор уважала, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Указувала, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ. Відповідно до нього, ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, ОСОБА_6 був засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду від 15 травня 2023 року за ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за ст.186 КК України настає незалежно від розміру викраденого майна.

Посилалась на те, що вона як прокурор Хмельницької окружної прокуратури брала участь у судовому розгляді клопотання, але не була присутня під час оголошення ухвали, ця ухвала була отримана 25 жовтня 2024 року, що підтверджується матеріалами судової справи.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення засудженого ОСОБА_6 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон №3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

З набранням чинності цим Законом, зазнали змін положення ст.51 КУпАП.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21), зміна в ст.51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) в тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.186 КК України настає під час відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст.185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн.

ОСОБА_6 засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення (таємне викрадення крадіжки) на суму 4 266 грн 33 коп та 7 100 грн, що станом на день їх вчинення відповідно 13.05.2022 та 16.05.2022 року складало суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2 481 грн).

Отже, кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_6 був засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року, залишається кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Водночас ОСОБА_6 засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року ще й за ч.4 ст.186 КК України на 7 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення (відкрите викрадення грабіж) на суму 551 грн 71 коп.

Однак, кримінальна відповідальність за ст.186 КК України настає незалежно від розміру викраденого майна.

Тому в даному випадку не було правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від покарання з наведених місцевим судом мотивів.

Відтак, наведені місцевим судом положення законодавства про декриміналізацію цього правопорушення та подальше звільнення ОСОБА_6 від цього покарання та від остаточного покарання за сукупністю злочинів в даному випадку застосуванню не підлягають, а стосуються виключно тих випадків, коли викрадення чужого майна відбулося тими способами і тому розмірі, як це передбачено ст.51 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання засудженого..

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року, якою частково задоволено клопотання ОСОБА_6 та звільнено останнього від покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року за ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі, скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення у відповідність до Закону вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3