В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 13.05.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 307 КК України

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000034 від 13.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.

30.09.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, а тому суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог Законів України, які регулюють обіг зброї та боєприпасів на території держави, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у достовірно невстановлений час, однак не пізніше 12.02.2022 придбав боєприпаси: а саме: одну ручну гранату типу РГД-5; 5.45 мм. до автомату АК-74 та РПК-74 в кількості 139 од.; 7.62 мм до гвинтівок АВ, СВД, МЦ13, кулеметів МТ, ПК, ШКАС у кількості 118 од.; 12.7 мм до кулеметів ДШК, УБ, гвинтівок СГМ -12,7, КСВК у кількості 2 од, які зберігав з метою подальшого збуту до моменту їх, о 13.30 год. 13.02.2022, за грошові кошти в сумі 400 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ 11150,24 грн.), збуту ОСОБА_7 , який мав місце в АДРЕСА_2 , в автомобілі останнього «Mitsubishi Lancer».

Окрім того, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановленої досудовим розслідуванням особи, але не пізніше 20.20 год. 02.09.2021, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін в кількості 0,0626 грам у перерахунку на метамфетамін основу, яку зберігав з метою подальшого збуту до 20.25 год. 02.09.2021, коли збув її, за грошові кошти у сумі 1000 грн., ОСОБА_7 , що мало місце біля готелю «Інтурист Закарпаття» за адресою: м. Ужгороді по вул. Кирила і Мефодія, 5.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, та кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут бойових припасів.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 30.09.2024 року, прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, за ч.1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, визначення остаточного покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.09.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 307 КК України, визнає повністю.

Також у судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 30.09.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, та за ч.1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут бойових припасів кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

У судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 30.09.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 27.01.2023 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 30.09.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставиною, яка пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Суд враховує також характеризуючи дані обвинуваченого.

Згідно довідки ОСК ГУНП в Закарпатській області від 14.06.2022 року ОСОБА_3 раніше не судимий.

Згідно службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2022 року, ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Як убачається з довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2024 року № 03, 17.07.2024 року ОСОБА_3 отримав поранення у зоні бойових дій при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_3 в результаті направлення на невідомий МВП. Силами та засобами особового складу медичного пункту військової частини НОМЕР_2 був евакуйований в точку збору поранених, після чого був доставлений у лікувальний заклад. З 17.07.2024 року по 31.07.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у у КНП «Новомосковська ЦМЛ» «НМР», КНП «Криворізька міська лікарня № 7», ВП «Лікарня планового лікування» КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, що підтверджується виписками із медичних карт № 3403, 2836/972,4373/1555.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд доходить переконання, про можливість виправлення ОСОБА_3 від відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням надавши іспитовий строк.

У відповідно до ч.4 ст.76 КК України та ч.1 ст.163 КВК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно п.1 розділу ІІІ наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» від 17 вересня 2020 року №337, командир (начальник) військової частини (установи) є відповідальним за здійснення організації контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п.4 розділу ІV наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» від 17 вересня 2020 року №337, у разі звільнення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з військової служби до закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) через національного оператора поштового зв`язку України надсилає до уповноваженого органу з питань пробації, який територіально знаходиться за місцем постановки військовослужбовця на військовий облік, наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби та його особову справу для здійснення подальшого нагляду. Уповноважений орган з питань пробації, у триденний строк після отримання особової справи військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, надсилає письмове повідомлення про її отримання та поставлення військовослужбовця на облік.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем, суд уважає за необхідне контроль за його поведінкою у період іспитового строку покласти на командира (начальника) військової частини (установи), в якій обвинувачений проходить або у подальшому проходитиме військову службу, а у разі його звільнення з військової служби до спливу іспитового строку нагляд за його поведінкою протягом іспитового строку має бути покладений на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні кристалічна речовина білого кольору загальною вагою 0,2639 г (із врахуванням 0,0184 г. використаної для дослідження) , що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін в кількості у перерахунку на метамфетамін основу 0,0626г - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні- боєприпаси, а саме: одну ручну гранату типу РГД 5; набої калібру 5,45мм. до автомату АК-74 та РПК-74 в кількості 139 (сто тридцять дев`ять) одиниць; набої калібру 7,62 мм. до гвинтівок АВ,СВД,МЦ13, кулеметів МТ,ПК,ШКАС у кількості 118 (сто вісімнадцять) одиниць, набої калібру 12,77мм. до кулеметів ДШК, УБ, гвинтівок СГМ 12,7, КСВК у кількості 2 (двох) одиниць знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 4118,88 ( чотири тисячі сто вісімнадцять грн. 88 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.09.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000034 від 13.05.2022 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 307 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч..1 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини або уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 , покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні кристалічна речовина білого кольору загальною вагою 0,2639 г (із врахуванням 0,0184 г. використаної для дослідження) , що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін в кількості у перерахунку на метамфетамін основу 0,0626г - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні- боєприпаси, а саме: одну ручну гранату типу РГД 5; набої калібру 5,45мм. до автомату АК-74 та РПК-74 в кількості 139 (сто тридцять дев`ять) одиниць; набої калібру 7,62 мм. до гвинтівок АВ,СВД,МЦ13, кулеметів МТ,ПК,ШКАС у кількості 118 (сто вісімнадцять) одиниць, набої калібру 12,77мм. до кулеметів ДШК, УБ, гвинтівок СГМ 12,7, КСВК у кількості 2 (двох) одиниць знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 4118,88 ( чотири тисячі сто вісімнадцять грн. 88 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1