Справа № 199/7016/24
У Х В А Л А

іменем України

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001309 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, за яким просить суд закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001309 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №000130 від 25.06.2015, розпочате за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 25.05.2015 приблизно о 15.30 годині невстановлена особа перебуваючи у ліфті другого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривка заволоділа майном заявниці, а саме ланцюжком із жовтого металу, чим спричинила останній матеріальний збиток. (ЄО № 9276). Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що 25.06.2015 приблизно о 15.30 годині остання підійшла до свого під`їзду, біля якого стояв невідомий хлопець віком 18-22 роки, темно-русе волосся, зріст 165- 175см. Відкривши вхідні двері під`їзду, вказаний хлопець зайшов перший до приміщення, ОСОБА_4 зайшла за ним. Далі вони зайшли в ліфт, де потерпіла начала кнопку 8-го поверху, а хлопець 4-ий поверх. В той час коли ліфт зупинився на 4-му поверсі, невідомий хлопець, став обличчям до потерпілої та лівою рукою зірвав з її шиї ланцюжок із жовтого металу, на якому був хрестик, вибіг з ліфту та почав спускатися до низу, де вибігши в під`їзду побіг у невідомому напрямку. Під час досудового розслідування в якості свідків були допитані свідки, які повідомили, що про даний факт їм стало відомо зі слів працівників поліції, хто саме міг вчинити даний злочин, їм не відомо. Під час досудового розслідування проводилось ряд оперативно-розшукових заходів, а саме:

- Встановлення місце знаходження викраденого майна;

- Перевірка всіх можливих місць збуту даного майна;

- Встановлення особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення;

- З`ясування наявність камер зовнішнього відеоспостереження в районі вчинення злочину та відпрацювання можливих напрямків відходу зловмисника;

- Встановлення можливих очевидців події вчинення кримінального правопорушення;

- Відпрацювання осіб з числа раніше засуджених, які проживають за місцем скоєння злочину.

Таким чином, під час досудового розслідування даного кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) заходів, однак встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, місцезнаходження майна, наявність зовнішніх камер відеоспостережень не надалось можливим. Відповідно до п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 1 ст. 186 КК України є нетяжким злочином та згідно ст.49 КК України строк давності вказаного злочину складає 5 (п`ять) років. Враховуючи, що строки давності в рамках кримінального провадження №0001309 закінчились 25.06.2020 та під час досудового розслідування вжито ряд слідчих дій та оперативних заходів, однак не встановлено осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України вказане провадження підлягає закриттю.

В судове засідання були викликані прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_4 . Останні були належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися. Прокурор ОСОБА_3 надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд клопотання за його відсутності. Потерпіла ОСОБА_4 про причини неявки суд не повідомила.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за частиною 1 ст. 186 КК України відсутні.

Відповідно до приписів ст. 12 КК України, передбачене частиною 1 ст. 186 КК України кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, для якого стаття 49 КК України передбачає строк давності у 5 (п`ять) років.

Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до витягу з ЄРДР та виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0001309 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Також, суду не надано доказів на підтвердження переривання строку давності відповідно до приписів ч. 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, на цей час строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за цим кримінальним провадженням сплив і кримінальне провадження у відповідно до вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. 110, 284, 369-372КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001309 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001309 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України - закрити відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

13.09.2024