Справа № 202/6324/24
Провадження № 1-кс/202/5399/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000749 від 11.04.2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, п.1, п.11, п.12 ст.115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, не одруженому, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місце, але не пізніше 16:05 годин 04.04.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в підпорядкуванні якого вони перебували, вказівку як замовлення умисного вбивства ОСОБА_9 , згідно розробленого ОСОБА_8 плану, із застосуванням невстановленої в ході досудового розслідування вогнепальної автоматичної зброї, з обов`язковою умовою попереднього приниження ОСОБА_9 шляхом вчинення щодо нього дій неприроднього сексуального характеру.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_8 інструкції щодо умисного вбивства ОСОБА_9 , та відповідно до розподілення ролей, згідно узгодженого злочинного плану, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , повинні були зупинити автомобіль марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , а далі шляхом застосування невстановленої вогнепальної автоматичної зброї вчинити обумовлені дії щодо приниження останнього, після чого позбавити його життя.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на виконання замовного злочину, достовірно розуміючи протиправний характер вказаних дій, дали свою згоду ОСОБА_8 та таким чином вступили з ним у злочинну змову.

З метою реалізації вказаного злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , дотримуючись інструкцій ОСОБА_8 , діючи за вказівкою останнього, розпочали підготовку до його вчинення, а саме: підготували знаряддя вчинення злочину - невстановлену в ході досудового розслідування автоматичну вогнепальну зброю, яку помістили в автомобіль марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_7 та, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є користувачем і пересувається на автомобілі марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснили заходи щодо встановлення його місцезнаходження.

Так, приблизно о 16:05 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, на виконання попередньо розробленого ОСОБА_8 злочинного плану, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, при цьому передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті останнього, рухаючись по вулиці Івана Добровольського м. Кривого Рогу на автомобілі марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , почали переслідування автомобіля марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому за кермом на той момент перебував ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відразу після виявлення транспортного засобу «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , про факт його виявлення доповіли ОСОБА_8 в телефонному режимі і отримали від останнього вказівку на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 (у випадку його появи) та усім іншим особам в автомобілі, крім дітей, шляхом застосування невстановленої автоматичної вогнепальної зброї (з умовою щодо позбавлення життя ОСОБА_9 лише після попереднього приниження останнього шляхом вчинення щодо нього дій неприроднього сексуального характеру з обов`язковою відеофіксацією вказаних дій).

В ході зазначеної розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на виконання замовлення останнього, доповіли про готовність його виконання в будь-який час, навіть, якщо не вдасться цього разу.

Так, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , на виконання вказівки ОСОБА_8 , діючи умисно, узгоджено між собою, продовжуючи реалізовувати вищевказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства ОСОБА_9 та інших осіб, які перебували в автомобілі марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись позаду вказаного автомобіля, скоротивши відстань, здійснили його обгін та зупинились на ділянці дороги неподалік від домоволодіння АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_7 , вийшовши з транспортного засобу марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , з боку водійського сидіння та здійснив не менше 3 пострілів з невстановленої в ході досудового розслідування автоматичної вогнепальної зброї в праву частину автомобіля марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , де в якості пасажира перебував ОСОБА_10 .

В цей же час, ОСОБА_9 , почувши постріли, продовжив рух на автомобілі «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , у зв`язку з проведенням ремонтних робіт на вказаній ділянці дороги зменшив швидкість, чим скористалися ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та наблизившись, зупинили автомобіль «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_2 , і здійснили не менше п`яти пострілів в сторону автомобіля, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_8 , бажаючи довести свої злочинні дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 (у випадку його появи) та усім іншим особам в автомобілі, крім дітей, продовжуючи переслідування автомобіля марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснили ще декілька пострілів з невстановленої автоматичної зброї в напрямку зазначеного автомобіля.

Після чого, наближаючись до перехрестя вул. Прорізної-вул. Алмазної та вул. Ньютона-вул. Окружної в м. Кривий Ріг, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , побоюючись їх викриття, з метою уникнення кримінальної відповідальності, не вчинивши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) у невідомому напрямку.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України за ознаками: незакінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох або більше осіб, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

15.06.2024 слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області о 16 годині 08 хвилин в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України було затримано ОСОБА_4

15.06.2024 слідчим відділу РОТЗ СУ ГУ НП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.06.2024 ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2024 ухвала про обрання запобіжного заходу залишена без змін.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

06.08.2024 заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовженого до трьох місяців.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 14.08.2024, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.1, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у поєднанні із продовженням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованого злочину та особі підозрюваного.

Вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити. Захисник надав письмові заперечення на клопотання у яких зазначив, що дані наведені в повідомленні про підозру не підтверджуються жодними доказами. А ті докази які є в матеріалах справи ніяким чином не підтверджують причетність ОСОБА_13 до подій про які йдеться в повідомленні про підозру.

Так, до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою долучено: заяву про вчинення кримінального правопорушення в якій заявник жодного разу не вказує про ОСОБА_13 та його причетність до вчинення кримінального правопорушення, чи підозру про можливу участь ОСОБА_13 в неправомірних діях; протокол допиту потерпілого, в якому ОСОБА_10 вказує, що бачив двох осіб, водія та пасажира (якого впізнати не зможе так як не запам`ятав обличчя), показів щодо участі ОСОБА_13 під час подій що відбулись 04 квітня 2024 року приблизно о 16:20 ОСОБА_10 не надає; відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22.05.2024 року свідок ОСОБА_9 на питання слідчого чи знає він особу яка вийшла з пасажирського сидіння автомобіля «Volkswagen Touareg» повідомив « Ну , я вважаю, що це був ОСОБА_14 ». Тобто свідок ОСОБА_9 не бачив особу яка вийшла з пасажирського сидіння автомобіля «Volkswagen Touareg», а припустив що це був ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_10 під час слідчого експерименту жодного разу на говорив щось про ОСОБА_13 та пояснив що особу яка була на пасажирському сидінні не зможе впізнати; з приводу протоколу огляду оптичного носія інформації, та висновку експерта № 147 від 05.06.2024 з проведення судово-лінгвістичної експертизи, стороною захисну, в зв`язку з пасивністю проведення досудового розслідування стороною обвинувачення було подано заяву про проведення експертизи відео-звукозапису, за результатами якої було надано висновок експерта № 5789 від 25.07.2024 яким встановлено, що відеозапис який було оглянуто монтажу, переривання, змін запису відеозображення - не містить. Однак виявлений монтаж звукової частини відеофайлу. Тобто основний доказ на підставі якого було змінену правову кваліфікацію діяння що інкримінується ОСОБА_13 не є оригінальним, та зазнав спотворення, а отже є недопустимим доказом; відповідно до протоколів огляду, жодних доказів що свідчили б про причетність ОСОБА_13 до злочину в якому звинувачують ОСОБА_13 не було знайдено; щодо протоколу огляду оптичного диску з відео з камер спостереження, зазначив, що дане відео отримано з АЗС «ОККО», що розташована за межами м. Кривий Ріг, а саме Криворізький район, с. Вільне, Кіровоградське Шосе 4а.

Крім того зазначив, що стороною обвинувачення не підтверджена наявність жодного ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не доведено чому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які сторона обвинувачення вважає наявними.

Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також документи та відеозаписи надані стороною захисту, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000749 від 11.04.2024.

15.06.2024 у даному кримінальному провадженні повідомлено про ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст.27, ч.3 ст.15, п.1, п.11, п.12 ч. 2 ст.115 КК України, за обставин викладених вище.

Станом на 12.08.2024 обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2024, згідно якої ОСОБА_15 повідомила про скоєння кримінального правопорушення, яке мало місце 04.04.2024; протоколом огляду від 12.04.2024 транспортного засобу - «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено пошкодження на задньому правому диску транспортного засобу у вигляді вм`ятин; протоколами огляду від 12.04.2024 транспортного засобу марки «BMW 740d», д.н.з. НОМЕР_4 , в ході якого виявлено пошкодження у вигляді отвору на задній кришці багажника та вм`ятини в багажному відсіку та металевий предмет, схожий на фрагменту кулі у ребрі жорсткості багажного відсіку; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 від 18.04.2024, яка вказала про факти погроз її родині та повідомила про обставини при яких було здійснено постіли по транспортному засобу її чоловіка ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 22.05.2024 , який вказав на обставини вчинення відносно останнього злочину щодо події; протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 22.05.2024 , який вказав на обставини, які мали місце 04.04.2024; висновком експерта № 147 від 05.06.2024 судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи; протоколом огляду речей-оптичного носія інформації від 19.05.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, надісланий ОСОБА_15 з подіями, які мали місця 04.04.2024.

Щодо доводів сторони захисту про те, що висновок експерта № 147 від 05.06.2024 судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи; протокол огляду речей-оптичного носія інформації від 19.05.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, надісланий ОСОБА_15 з подіями, які мали місця 04.04.2024 є недопустимими доказами, оскільки висновком експерта №5789 від 25.07.2024 (експертиза проведена за заявою адвоката ОСОБА_5 ) встановлено монтаж звукової частини відеофайлу. Тобто основний доказ на підставі якого було змінену правову кваліфікацію діяння що інкримінується ОСОБА_13 не є оригінальним, та зазнав спотворення, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні матеріали у сукупності свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та ОСОБА_4 причетний до цієї події кримінального правопорушення, а відтак відхиляє доводи захисника про те, що підозра є необґрунтованою.

Оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи та остаточної кваліфікації, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити обсяг здійснених органом досудового розслідування процесуальних дій, отриманих за їх результатом доказів, які можуть свідчити про вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Станом на 12.08.2024 існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Ухвалою слідчого судді від 17.06.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк ухвали - 14.08.2024 00 год. 00 хв.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2024 ухвала про обрання запобіжного заходу залишена без змін.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_16 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 15.09.2024.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні слідчого слідчий суддя зазначає, що станом на 12.08.2024 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п. 1, 11,12 ч.2 ст.115 КК України. Тобто з моменту оголошення йому про підозру у скоєнні зазначеного злочину і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до нього запобіжного заходу вважалося законним. Проте слідчий суддя наголошує, що на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що ризики, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не відпала та не зменшились

Так, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч.2 ст.115 КК України, є злочином, за який передбачено покарання у вигляді тривалого позбавлення волі). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для нього покинути територію Дніпропетровської області свідчить те, що він міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання не має, нерухомого майна у не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, що дає йому змогу переховуватися у бідь-якому регіоні України.

Щодо відповіді Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» на адвокатський запит щодо проїзного документу на ім`я ОСОБА_4 слідчий суддя зазначає, що вона і не підтверджує і не спростовує твердження сторони обвинувачення про придбання ОСОБА_4 квитка на потяг, а відтак будь-якого значення для вирішення клопотання не має.

Крім того, обґрунтовано існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він офіційно не працює, а отже немає сталого доходу, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин аналогічної спрямованості.

Щодо ризику впливу на інших учасників кримінального провадження (потерпілого, свідків) слідчий суддя зазначає, що існує ризик впливу ОСОБА_4 на потерпілого, оскільки йому відомі його анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом погроз, підкупу або умовлять, зможе змусити його давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з метою схилити його не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що факти, наведені у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 і запобігти цим ризикам (на даній стадії кримінального провадження) більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Так, під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що стан здоров`я ОСОБА_4 під час перебування під вартою не погіршився.

Враховуючи всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_17 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі, але враховує, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, слідчий суддя вважає необхідним скористатися своїм правом не визначати розмір застави підозрюваному, оскільки перебування ОСОБА_4 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику - вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 178, ч. 4 ст.182, ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк 35 (тридцять п`ять) днів, а саме до 15 вересня 2024 року.

Ухвала втрачає силу 16.09.2024 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 15.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1