УХВАЛА

(про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту)

Справа №348/2196/24

Номер провадження 1-кс/348/352/24

31 жовтня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представник потерпілої ОСОБА_4 : ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2024 призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк 60 днів, терміном до 16.11.2024 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2024 призначено підготовче судове засідання.

Ві прокурора поступило письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, з продовженням дії обов`язків.

Клопотання мотивує тим, що Надвірнянським районним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, зокрема: відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події, показаннях потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

30.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

04.06.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 31.07.2024.

23.07.2024 Івано-Франківським міським судом ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19.09.2024 включно.

18.09.2024 Надвірнянським районним судом обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком до 16.11.2024.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу прокурор просить взяти до уваги те, що на час розгляду клопотання продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні.

Зокрема підставами вважати, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини у суді, що в свою чергу може спонукати його покинути місце перебування (проживання), тим же самим переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні є те, що свідки, потерпілі та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду, тому обвинувачений може чинити на них вплив з метою зміни показів та висновків.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із вище наведеним до обвинуваченого ОСОБА_6 доцільно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 191 КПК України.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора за безпідставністю. Зазначила, що ризики, на які покладається прокурор у клопотанні, є необгрунтованими. Також просила суд врахувати, що за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений не порушував покладені на нього судом обов`язки, тому заявлені прокурором ризики жодним чином не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла та її представник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання прокурора, 30.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 22).

11.09.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, скеровано на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 11.09.2024 та зареєстрований за № 8502/24-Вх., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції (а.с. 1).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Обгрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показаннями потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, неможливість застосування «пільгових» інститутів кримінального права у випадку визнання його винуватим у вчинені інкримінованого діяння. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Крім того суд враховує, що ризик переховування пов`язаний не лише з певними обставинами чи обов`язками, невиконання яких зумовлює застосування приводу, а притаманний відповідному періоду кримінального провадження.

Суд також зазначає про актуальність ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілих та свідків по кримінальному провадженні. Наразі провадження перебуває на стадії судового розгляду, стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування та відомі всі свідки у кримінальному провадженні та їх показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Ураховуючи засаду змагальності кримінального провадження, сторона обвинувачення на власний розсуд визначає коло свідків для доведення своєї правової позиції. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, позбавлений можливості втручатися у дискрецію сторони обвинувачення у побудову тактики і стратегії підтвердження або спростування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на етапі досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких умов ОСОБА_6 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з певними особами, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином прокурором наведено достатні та переконливі докази про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Крім цього при обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_6 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, неодружений, на утриманні нікого не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_6 статусу обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, та доведених ризиків, відомостей щодо особи обвинуваченого, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального праворушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працює по тимчасових заробітках, а також те, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, а інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі наведенного суд дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовільнити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на строк 60, терміном до 29.12.2024, без застосування електронних засобів контролю.

Також на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України необхідно покласти обов`язки, зазначені у клопотанні.

На підставі ст.ст. 9, ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», керуючись ст.ст. 42, 177, 181, 194, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 дію запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 29 грудня 2024 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-Прибувати за викликом до суду на визначений час;

-Не залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для участі в судових засіданнях за викликом;

-Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-Утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

-Допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою обвинуваченого та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 31.10.2024 до 29.12.2024 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , а контроль за її виконанням покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору негайно після її оголошення, інші учасники мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1