Єдиний унікальний номер 719/704/24
Номер провадження 1-кп/719/24/24
УХВАЛА

про звернення застави в дохід держави

29 жовтня 2024 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заставодавця ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області, підготовче судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 18.07.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новодністровського міського суду Чернівецької області знаходиться кримінальне провадження №0000236 від 18.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке виділено в окреме провадження на підставі ухвали Новодністровського міського суду Чернівецької області від 15.10.2024 року.

17 жовтня 2024 року прокурор ОСОБА_6 подала клопотання про звернення застави в дохід держави, в обґрунтування якого вказала, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 с. 332 КК України, а саме незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.04.2024 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.06.2024 року із визначенням застави в розмірі 817560 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В подальшому ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.06.2024 року продовжено ОСОБА_5 (на той час підозрюваному) дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.07.2024 року та зменшено попередній розмір визначеної застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. Також підозрюваному визначено ряд обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.07 червня 2024 року за ОСОБА_5 внесено заставу в розмірі 242240 грн., а 10.06.2024 року йому роз`яснено обов`язки, зазначені в ухвалі суду від 05.06.2024 року.

Сторона обвинувачення вважає, що за час дії запобіжного заходу ОСОБА_5 порушив обов`язки, покладені на нього, як на обвинуваченого, зокрема, не прибував до суду за вимогою, відлучився за межі м. Новодністровськ, Чернівецької області, без дозволу суду.

Так, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у призначені судові засідання на 25.09.2024р., 01.10.2024р., 14.10.2024р. та 15.10.2024р. та не повідомив суд про поважність причин свого неприбуття.

Окрім того, за повідомленням працівників поліції обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання у м. Новодністровськ відсутній та згідно наявної оперативної інформації на даний час перебуває за межами території України, до суду чи прокурора для дозволу покинути місце проживання не звертався.

З огляду на викладене, прокурор ОСОБА_6 вважає, що існують підстави для застосування ч.8 ст. 182 КПК України, а тому просила звернути в дохід держави заставу у розмірі 242240 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_6 , посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Заставодавець ОСОБА_4 підтримав подане прокурором клопотання, додатково повідомив, що останній раз бачив ОСОБА_5 18.09.2024 року, місце знаходження останнього йому не відомо, про наслідки невиконання обов`язків обвинуваченого щодо явки до суду заставодавець був обізнаний.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи із наступного.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється чи обвинувачується.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

Так, ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.04.2024р. щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.06.2024р. із визначенням застави в розмірі 817560 грн. та покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України.

У подальшому ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.06.2024р. строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02.07.2024р., при цьому зменшено попередньо визначений розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Згідно квитанції АТ «Приватбанк» від 07.06.2024 року, листа начальника ТУ ДСА в Чернівецькій області від 10.06.2024 року заставодавцем ОСОБА_4 внесена застава в розмірі 242240 грн. за підозрюваного ОСОБА_5

ОСОБА_5 звільнений з під варити у зв`язку із внесення застави.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 15.10.2024 року було виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з ухиленням його явки до суду.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дати судових засідань, а саме, 25.09.2024 року, 01.10.2024 року, 14.10.2024 року та 15.10.2024 року. Вищевказані дати узгоджувались зі всіма учасниками кримінального провадження, окрім того судом додатково надсилався лист всім учасникам справи про всі наступні погоджені дати судових засідань.

Проте, на жодні з перелічених вище дат судових засідань обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим Новодністровським міським судом Чернівецької області було постановлено ухвали від 25.09.2024 року, 01.10.2024 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 приводу.

Разом з тим, привід обвинуваченого ОСОБА_5 не був здійснений. При цьому, підставою для невиконання приводу згідно листів начальника Відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області стало те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває у карантинній зоні в Республіці Молдова, після незаконного перетину державного кордону України. Як вбачається із пояснень сусідів обвинуваченого, місце знаходження останнього їм не відомо.

Станом на день розгляду клопотання про звернення застави в дохід держави відсутні відомості про місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 , що дає суду підстави для висновку про порушення обвинуваченим процесуального обов`язку, передбаченого ч.7 ст.42 КПК, а саме - прибувати за викликом до суду.

На думку суду, дані обставини вказують на переховування ОСОБА_5 від суду та спроби ухилитися від понесення покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, відтак клопотання прокурора слід задовольнити та звернути заставу, внесену ОСОБА_4 за обвинуваченого ОСОБА_5 у сумі 242240,00 грн. в дохід держави, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

Щодо пропорційності та справедливості втручання у право власності при зверненні застави в дохід держави, то суд звертає увагу, що загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2 ч.3 ст.132 КПК).

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.8 ст.182 КПК). Положення цієї норми не передбачають необхідності встановлювати виправданість відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави у дохід держави, проте з урахуванням прямої вказівки закону на необхідність дотримання вимоги пропорційного втручання щодо будь-якого випадку застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.2 ч.3 ст.132 КПК) це є обов`язковою умовою і при вирішенні питання про звернення застави у дохід держави.

Звернення застави в дохід держави передбачає дотримання вимог Конституції України та КПК щодо принципу верховенства права, статті 6 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, які для цього випадку встановлюють необхідність дотримання принципу пропорційності. Звернення застави у дохід держави повинно спрямовуватися на досягнення легітимної мети та бути співмірним з нею, а сам розмір стягнутої застави має бути пропорційним з огляду на порушення умов застави під час кримінального провадження, тобто таке звернення повинно призвести до справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу та вимогами дотримання права на мирне володіння майном.

Суд вважає, що звернення застави в цьому кримінальному провадженні в дохід держави передбачене КПК, можливість та підстави застосування такого заходу кримінально-процесуальної відповідальності були чіткими, зрозумілими та передбачуваними як підозрюваному (на час застосування запобіжного заходу) ОСОБА_5 , так і заставодавцю, у зв`язку з чим суд встановлює, що втручання у вигляді звернення застави у дохід держави здійснено відповідно до закону.

Перевіряючи легітимність мети звернення застави слід зазначити, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК), а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання відповідним ризикам (ч.1 ст.177 КПК).

Метою вищевказаної норми ч.8 ст.182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення, проте не відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

В даному випадку визначений положеннями КПК обов`язок обвинуваченого прибути за викликом до суду у призначену дату судових засідань можливо було виконати, він здатен був досягти зазначеної вище мети. Пропорційність втручання у майнові права заставодавця ОСОБА_4 оцінена судом з урахуванням характеру порушення покладеного на обвинуваченого ОСОБА_5 нормами КПК обов`язку та негативних наслідків, що настали у вигляді перешкод кримінальному провадженню.

Отже, суд вважає, що звернення застави у повному обсязі є співмірним потребам судового розслідування втручанням у право власності заставодавця з урахуванням характеру вчиненого порушення та спричинених ним негативних наслідків для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 371-372, 376, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звернення застави в дохід держави задоволити.

Звернути в дохід держави заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), внесену 07 червня 2024 року за ОСОБА_5 , заставодавцем ОСОБА_4 , згідно ухвали слідчого судді Сокирянського районного суду від 05.06.2024р. у справі № 722/226/24, яку зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: