Справа №1-900/2002
Провадження1-в/465/444/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.24 м. Львова

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 (доручення № 001-130002289 від 18.12.2024),

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

16 липня 2024 року у провадження судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 надійшли матеріали заяви голови КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 та лікуючого лікаря-психіатра ОСОБА_9 , відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України, про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В обґрунтуванні заяви зазначено про перебування з 23.03.2022 на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» евакуйованого з м. Харкова ОСОБА_7 . Примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом востаннє продовжувались ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2024 (провадження 1-в/465/165/24). Однак, оскільки за результатом огляду комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про те, що ОСОБА_7 має порушення з боку емоційної сфери, сфери мислення, наявності розладів сприйняття страждає параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері та враховуючи рекомендації пацієнту, просить продовжити застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просив продовжити ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор у судовому засіданні заяву підтримав.

ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Пояснив, що вважає себе таким, що видужав, може проживати разом із тіткою у м. Харкові, оскільки батьків не має. Зазначив про те, що про минулі події не згадує, не пригадує чи легкі чи тяжкі тілесні ушкодження заподіяв іншій людини, з-поміж іншого від друзів дізнався про те, що потерпілий все одно помер внаслідок коронавірусного захварювання.

Захисник, з урахуванням думки особи, відносно якої розглядається заява також заперечив проти задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Вимогами ст. 514 КПК України встановлено, що розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Норми аналогічного змісту викладено у ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» статтею 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців. Це правило поширюється і на випадки надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 евакуйований з м. Харкова та з 23.03.2022 перебуває на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2002 відносно ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в Українську психіатричну лікарню із суворим наглядом м. Дніпропетровська.

На підставі постанови Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009 поступив для подальшого проходження примусового лікування в Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом.

На підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2011 ОСОБА_7 госпіталізований у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Надалі ОСОБА_7 евакуйований з м. Харкова та з 23.03.2022 перебуває на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Востаннє примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 продовжувалися ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 06.10.2022, 14.03.2023, 07.08.2023 та 13.02.2024.

За результатом огляду ОСОБА_7 , оформленого висновком комісії лікарів-психіатрів № 166 від 09.07.2024 встановлено, що ОСОБА_7 , незважаючи на проведені комплексні лікувальні заходи, із застосуванням: медикаментозного лікування нейролептиками (аміназину рисперидону, клозапіну, галоперидолу, оланзапріну), загальнозміцнюючої та симптоматичної терапії, прогулянок в супроводі персоналу, перегляду телепередач, читання преси, психотерапевтичних групових занять у відділенні не досяг повноцінної стабілізації психічного стану. При цьому, збережено всі види орієнтації. Пацієнт доступний формальному мовному контакту, на запитання відповідає не завжди по суті, не послідовний, в бесіді не завжди дотримується дистанції, байдужий до свого співрозмовника. У відділенні самостійно до жодних активностей не залучався, в реабілітаційно-трудові заходи включається лише після тривалих вмовлянь. Мислення з розривами, паралогічне, в`язке, із схильністю до деталізації. Висловлює періодично, фрагментарно маячні ідеї відношення, без афективного забарвлення. Увага нестійка, важко привертається, легко відволікається. Емоційно маловиразний. Коло інтересів обмежене до задоволення фізіологічних потреб. Судження поверхневі. Критика до свого стану та скоєного повністю відсутня. Відповідно до зазначеного висновку ОСОБА_7 страждає параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері та враховуючи рекомендації пацієнту, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.

За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд дійшов висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_10 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_10 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждає параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері та враховуючи рекомендації пацієнту, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.07.2024р.

Суддя: ОСОБА_1