Справа № 274/8581/24
Провадження № 1-кс/0274/1945/24
"31" жовтня 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Першотравневе Ружинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,
31.10.2024 слідчий СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».
Обґрунтування клопотання
31.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту слідчим мотивовано доведенням обґрунтованої підозри скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та наявними ризиками: переховування від органу досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Процедура, позиції учасників провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.
Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, підтвердив, що фактичні обставини, які вказані у клопотанні відповідають дійсності.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України)
За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За правилами ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).
Відповідно до 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.
Обставини, встановлені слідчою суддею, їх оцінка та висновки
31.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Відповідно до пред`явленої ОСОБА_4 підозри - досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 27.06.2022 ОСОБА_4 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, звідки прибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .
19.08.2022 відповідно до витягу із наказу №217 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 , солдата резерву 23 запасної роти, ВОС-674543Д, який прибув із військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , з 19 серпня 2022 року зараховано до списків особового складу, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за військовим званням шпк «солдат».
У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.
У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом. Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.
До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022, який затверджено Законом України № 2119-ІХ від 18.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 30 діб.
18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 7300-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.
12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.
07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.
06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.
Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб, що станом на 10.03.2023 припинено або скасовано не було.
Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).
Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Однак, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді номер обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 10.03.2023 о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 13.09.2024, коли самостійно прибув до ВПД №2 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 в період часу з 10.03.2023 по 19.09.2024 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, доводиться долученими до клопотання матеріалами, а саме: заявою військової частини НОМЕР_3 про вчинення кримінального правопорушення, від 18.05.2023; рапортом командира зр старшого лейтенанта ОСОБА_7 військової частини НОМЕР_1 про факт нез`явлення вчасно на службу до військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо нез`явлення на службу до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 , яким встановлено відсутність поважних причин у ОСОБА_4 на службу до військової частини; наказом командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; протоколами допиту свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які надали показання по суті відсутності - самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Відповідно до довідки про судимість та копії вироку суду ОСОБА_4 29.11.2023 засуджений Ружинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 25.01.2024 поставлений на облік в РС № 2 м. Бердичів ДУ "Центр пробації" у Житомирській області.
Інші характеризуючи дані на ОСОБА_4 слідчим до клопотання не долучені.
Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними зазначені у клопотанні ризики.
Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Вказаний факт доводить, що він може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.
Також є доведеним ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний, після залишення військової частини вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України за що був засуджений.
Доведеність зазначених вище ризиків, особа підозрюваного, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, дають підстави дійти висновку про наявність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Слідчий суддя не визначає розмір застави в силу п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК та ч. 8 ст. 176 КПК України.
Слідчий суддя також не визначає конкретну установу, у якій підозрюваний має відбувати запобіжний захід, оскільки такими повноваженнями відповідно до норм КПК України не наділений.
Керуючись статтями 3, 176-177, 183, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, який належить обраховувати з моменту взяття під варту.
Визначити дату закінчення дії ухвали - 29 грудня 2024 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом, подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, а підозрюваним у той же строк із дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1