Номер справи 703/1280/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про приведення вироку суду у відповідність до закону стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаклея Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

засудженого 30 квітня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 30 квітня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

08.10.2024 начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про приведення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2024 у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ч. 2 ст. 74 КК України, та звільнення засудженої від подальшого відбування покарання з випробуванням.

Прокурор, під час судового розгляду не заперечував проти задоволення відповідного подання.

Представник уповноваженого органу з питань пробації звернувся із заявою, в якій просив свдовий розгляд проводити без його участі, та задовольнити подання. Засуджений повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає за можливе розглянути подання на підставі наявних матеріалів за відсутності учасників кримінального провадження, які не з`явились у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 ОСОБА_4 засуджено за вчинення 18 лютого 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вартість викраденого майна становить 435 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами, внесеними до ст. 51 КУпАП, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1514 грн, тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість відповідно до чинних норм законодавства для 2024 року повинна перевищувати 3024 грн.

Таким чином, на даний час діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , не є кримінальним правопорушенням у зв`язку з тим, що вартість викраденого останнім майна не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на даний час, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 квітня 2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння за Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її складання.

Головуючий ОСОБА_1