У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 ,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта від 29.11.2022 ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.06.2001 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 140, частиною 2 статті 141 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2003, зміненим ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.09.2003, за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки; 3) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.11.2008 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до арешту на строк 6 місяців; 4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.09.2009 за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки; 5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2014 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 317, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна; 6) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2018 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 2 роки, 7) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.07.2018 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців; 8) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2022 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до обмеження волі на строк 2 роки, обвинувачується у повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, та повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

1. 09.10.2022 близько 12:00 години, у ОСОБА_5 , який перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , виник умисел на заволодіння кутовою шліфувальною машиною ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.

Того ж дня та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 перебуваючи за вище зазначеною адресою, у свого знайомого ОСОБА_4 , а також будучи з останнім в дружніх відносинах, з метою наживи, шляхом зловживання довірою останнього, під приводом надання у тимчасове користування для проведення ремонтних робіт, попросив ОСОБА_4 надати кутову шліфувальну машину "Worcraft WAG11-125", вартістю 1 170 грн 00 коп., на що ОСОБА_4 надав згоду, але ОСОБА_5 не маючи наміру її повертати власнику, розпорядився нею на власник розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

2. 12.10.2022 близько 12:00 години, в умовах воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 12 серпня 2022 року № 573/2022), продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05:30 години 23 серпня 2022 року на 90 діб, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом відкриття хвіртки проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де із ділянки двору поруч із приміщенням гаражу, повторно таємно викрав належний ОСОБА_7 електричний водяний насос "Харків АК10СУ;313017", б/в, вартістю 785 грн 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

До початку судового розгляду від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні в цілому визнав зазначені вище фактичні обставини кримінальних правопорушень, крім кваліфікуючої ознаки - проникнення до сховища, за епізодом обвинувачення у крадіжці майна ОСОБА_8 . Щодо цієї обставини повідомив, що по-сусідськи мав постійний вільний доступ на територію домоволодіння ОСОБА_8 . Надав згоду на закриття кримінального провадження, з підстав, викладених у клопотанні захисника.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, належить закрити кримінальне провадження. Також, повідомив, що під час дослідження відео-запису допиту потерпілого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено, що останній надавав дозвіл ОСОБА_5 перебувати на території його домоволодіння, оскільки хвіртка завжди була відчинена. Отже, вважав, що у цьому кримінальному провадженні відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до листа Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області № 19339/891-11-23-32.22/32.22 від 12.12.2023, потерпілий ОСОБА_7 помер 22.11.2023, актовий запис про смерть № 833 від 23.11.2023 (т. 2 а. п. 172).

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Частиною 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Статтею 479-2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за крадіжку, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Зазначені вище фактичні обставини кримінальних правопорушень, вчинених у період з 09.10.2022 по 12.10.2022 обвинуваченим ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, як перший епізод повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а за другим епізодом повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), та вказану статтю викладено в наступній редакції:

"Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна.

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб".

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року - у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у розмірі 2 481 грн 00 коп., а 50 відсотків від його розміру - 1 240 грн 50 коп.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив шахрайство, яким спричинив 09.10.2022 потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1 170 грн 00 коп.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив крадіжку, якою спричинив 12.10.2022 потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 785 грн 00 коп.

Отже, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", на час вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, розмір вартості майна, яким останній заволодів шляхом обману, та шляхом таємного викрадення, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190 Кримінального кодексу України, був визначений у 2022 році у розмірі 2 481 гривень (1 240,50х2 = 2 481).

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового засідання надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, належить задовольнити клопотання захисника, підтримане обвинуваченим, проти якого не заперечував прокурор, і закрити кримінальне провадження, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2022, від 26.10.2022, належить скасувати (т. 1 а. п. 181, 182, 211-213).

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (т. 1 а. п. 179, 180, 183, 202, 203).

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5 Кримінального кодексу України, пунктом 4-1 частини 1 статті 284, статтями 350, 369-372, 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити кримінальне провадження № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати застосований на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2022, від 26.10.2022 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази: - кутову шліфувальну машину "Worcraft WAG11-125" біло-синього кольору, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 ; - електричний водяний насос "Харків АК10СУ; 313017 ", в розібраному стані, що був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутими власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1