Справа №297/1695/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 09 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, не працюючого, інваліда ІІ групи, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими особами, сприяв незаконному переправленню двадцяти семи громадян України через державний кордон України шляхом перевезення останніх на транспортному засобі в АДРЕСА_3 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 08.02.2024 в невстановлений час, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 Республіки НОМЕР_2 , на якому задля ускладнення викриття своїх злочинних дій, змінив належні реєстраційні номерні знаки вказаного транспортного засобу на номерні знаки НОМЕР_3 , після чого, неподалік ТОВ «Джейбіл», що по вул. Концівській, 40 в с. Розівка Ужгородського району, посадив до вказаного автомобіля сімох громадян України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого вирушив в напрямку м. Мукачево, де в невстановленому місці посадив в автомобіль ще одинадцятьох громадян України, зокрема, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_18 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , а в подальшому в невстановленому місці на автомобільній дорозі між населеними пунктами м. Мукачево та м. Берегове посадив ще одного громадянина України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , після чого поїхав в напрямку с. Мужієво Берегівського району, де в невстановленому місці здійснив посадку в автомобіль ще двох громадян України - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_21 та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , після чого попрямував в м. Берегове, де в невстановленому місці посадив у автомобіль ще шістьох громадян України - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_25 та ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , після чого із вказаними особами на вищезазначеному транспортному засобі поїхав в напрямку с. Бадалово Берегівського району з метою незаконного переправлення вказаних осіб через державний кодон України.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір з метою сприяння у незаконному переправленні вищевказаних 27 громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, прибувши з останніми в с. Бадалово Берегівського району, яке знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України, з метою їх незаконного перетину, були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_27 на відстані 2000 метрів від державного кордону в напрямку 144 прикордонного знаку.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленю осіб через державний кордон України наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України не визнав та показав, що займається нерегулярними перевезеннями людей та товарів, однак відповідної ліцензії на перевезення пасажирів не має. Одного разу, на Telegram-каналі побачив оголошенння про необхідність перевезення людей з АДРЕСА_4 , на що погодився. Точної дати та часу вже не пам`ятає, на його мобільний телефон невідома особа надіслала локацію, за якою він прибувши на транспортному засобі посадив невідомих йому осіб чоловічої статі та повіз в напрямку Берегівського району. Вказаних осіб він підбирав по ходу руху в різних місцях, зокрема неподалік м, Ужгород, в с. Розівка та с. Минай Ужгородського району, в Мукачівському та Берегівському районах. Загалом в транспортному засобі, яким він керував, було більше 20 осіб, які мали при собі сумки та рюкзаки, в той час як домовленість з невідомою йому особою була про 10 осіб, так як автомобіль був обладнаний на 10 місць. Наскільки йому відомо, даних осіб, яких бачив вперше, він мав доставити на стадіон, що в с. Бадалово Берегівського району. Не заперечив, що змінив номерний знак транспортного засобу, яким керував, однак ствердив, що вчинив таке з метою уникнення штрафів. Також, не заперечив і те, що наказав особам, яких перевозив, вимкнути мобільні телефони, так як йому заважала музика з їх телефонів. Зазначив, що за його послуги по перевезеню вказаних осіб йому на картку повинні були перерахувати 3500 грн., однак такі не перерахували. Додав, що до місця призначення із пассажирами не доїхав, так як по дорозі в с. Бадалово Берегівського району разом з останнніми був затриманий працівниками прикордонної служби. Ту особу, з якою по Telegram-каналі домовлявся про перевезення вказаних осіб не знає. Ствердив, що будь-яких протиправних дій не вчиняв.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, суд вважає, що його вина в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження доказами, наданими стороною обвинувачення та спростовує твердження обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яку суд розцінює як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, є доведеною матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом, які повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам пред`явленого обвинувачення, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000204 від 09 лютого 2024 року, згідно якого 08.02.2024 до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що 08.02.2024 о 19:15 год. в ході реалізації оперативної інформації на напрямку 144 прикордонного знаку, на відстані 2000 метрів до державного кордону України, затрмано 27 громадян України (Т. 1 а.с. 72);

- повідомленням начальника ПОРВ (з місцем дислокації н.п. Лужанка) ГОРВ 27 прикордонного загону ОСОБА_33 про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину) №05.5/62-24 вих. від 09 лютого 2024 року, згідно якого 08.02.2024 о 19:15 год. в ході реалізації оперативної інформації, на напрямку 144 п/зн, на відстані 2000 метрів до державного кордону України, затримано 27 громадян України, зокрема, ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 , ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 під керуванням ОСОБА_5 .. В подальшому вищевказаних осіб було доставлено до ВПС «Лужанка», де на останніх було складено протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 185-10 та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (Т. 1 а.с. 73-76);

- протоколом огляду місця події від 08.02.2024, згідно якого 08.02.2024 в період з 21:00 год. по 22:20 год., було проведено огляд місця події навпроти будинку АДРЕСА_5 , де на узбіччі дороги з права знаховся транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter», з державним номерним знаком на ньому НОМЕР_3 . На момент огляду біля вказаного транспортного засобу знаходилося 26 осіб чоловічої статі (Т. 1 а.с. 77-82);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_24 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 89-92);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_6 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його з м. Ужгород Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 93-95);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 96-98);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від закинутого цеху в районі м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 99-101);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 102-104);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від металобази, що на околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 105-107);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 108-110);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_18 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 111-113);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від населеного пункту Розівка Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 114-116);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від околиці м. Мукачево Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 117-119);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його від м. Ужгород Закарпатської області на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 120-122);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав особу ОСОБА_5 , який доставив його з АДРЕСА_6 на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору до державного кордону України та надав вказівку вимкнути свій мобільний телефон (Т. 1 а.с. 123-125);

- протоколом пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 11 лютого 2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_24 впізнав транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під якими містились номерні знаки НОМЕР_2 , на якому його доставили від околиці м. Мукачево Закарпатської області до державного кордону України, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону (Т. 1 а.с. 126-129);

- протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 10 лютого 2024 року, згідно якого свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 впізнали транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під якими містились номерні знаки НОМЕР_2 , на яких їх, та решту осіб, які були затримані разом з ними, доставляли до державного кордону з метою його незаконного перетину (Т. 1 а.с. 130-165);

- фонограмою з оптичного носія інформації (диску формату CD-R) судових засідань від 09.02.2024 та 10.02.2024 по справі №297/605/24 про допит свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області по даному кримінальному провадженню під час досудового розслідування, які показали про обставини їх незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску.

Так, як ствердили свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 в ході їх допиту слідчим суддею, за попередньою домовленістю з невідомою особою, у вказаний час та на вказане місце прибули до місця призначення, де їх підібрав водій мікроавтобусу, та відвіз в напрямку Берегівського району, ближче державного кордону України, де вони всі разом були затримані працівниками прикордонної служби. Додали, що по дорозі водій підбирав невідомих їм осіб, які прямували разом з ними. Також зазначили, що водій транспортного засобу по дорозі наказав їм вимкнути мобільні телефони. Ствердили, що будь-яких грошових коштів за сприяння їх незаконному перетину державного кордону України, водію транспортного засобу не давали.

Разом з тим, прокурор в судовому засіданні просив зупинитись на дослідженні фонограми з оптичного носія інформації (диску формату CD-R) судових засідань від 09.02.2024 та 10.02.2024 по справі №297/605/24 на допиті свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , при цьому ствердив, що дослідження вказаної фонограми про допит інших свідків слідчим суддею є недоречним, оскільки такі дали аналогічні покази, що і свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , про що сторона захисту не заперечила.

Таким чином, в ході допиту слідчим суддею свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 останні беззаперечно вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка сприяла їх незаконному переправленню через державний кордон України, зокрема посадила в транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter» білого кольору та доставила в АДРЕСА_3 , яке знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України, з метою незаконного перетину ними державного кордону України поза пунктом пропуску.

Такі покази свідків повністю узгоджуються з вищевказаними протоколом огляду місця події від 08.02.2024, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2024 та протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 10 лютого 2024 року, наданими стороною обвинувачення, що були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Підстав не довіряти показам свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 у суду не має, оскільки їх покази є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та дослідженими доказами.

Враховуючи вищенаведене, заперечення обвинуваченим вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, суд до уваги не приймає, оскільки пояснення дані ним в ході судового розгляду кримінального провадження повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , які були допитані в ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею, фонограма оптичного носія інформації якого була досліджена в ході судового розгляду кримінального провадження, які повністю показали обставини їх незаконного переправлення через державний кордон України 08.02.2024, та вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка сприяла їх незаконному перепрапвленню через державний кордон України, посадивши їх до транспортного засобу під його керуванням, та доставивши в АДРЕСА_3 , яке знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України, з метою незаконного перетину ними державного кордону України поза пунктом пропуску.

Також, як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 змінив належні реєстраційні номерні знаки транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Crafter» Польської Республіки НОМЕР_2 , на номерні знаки України НОМЕР_3 , що не заперечив і сам обвинувачений.

При цьому, на думку суду, зміна обвинуваченим належних реєстраційних номерних знаків транспортного засобу на інші, була викликана з метою конспірації, для ускладнення викриття правоохоронними органами автомобіля на якому він здійснював перевезення вищевказаних громадян України з метою незаконного перетину ними державного кордону України та викриття його протиправних дій.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , перевозячи вказаних 27 громадян України у вищезазначеному транспортному засобі з місця призначення до безпосередньої близькості до державного кордону України, що в Берегівському районі, дорогою наказав їм вимкнути мобільні телефони, що не заперечив і сам обвинувачений.

А тому, суд вважає, що такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 були спрямовані також на ускладнення викриття і його протиправних дій правоохоронними органами.

Враховуючи наведене, вищевказані докази надані стороною обвинувачення та досліджені судом в ході судового розгляду кримінального провадження, суд, в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України визнає належними та допустимими доказами по даному кримінальному провадженню, які беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає посилання обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України необґрунтованими та безпідставними.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, суд вважає засобом захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що йому загрожує сувора міра покарання, а тому покази обвинуваченого, дані ним в ході судового розгляду кримінального провадження, суд оцінює критично. Крім того, такі покази останнього повністю спростовуються сукупністю доказів, досліджених в ході судового розгляду кримінального провадження.

Також, суд не вбачає підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 332 КК України, як просила захисник, оскільки таке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Разом з тим, захисником в судовому засіданні не наведено підстав, передбачених ч. 1 ст. 373 КПК України, для виправдання обвинуваченого та не надано доказів на спростування доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

При цьому, стороною обвинувачення надано суду докази, зібрані під час досудового розслідування, які судом визнані допустимими та належними, що в сукупності дають підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи кожний доказ, досліджений у судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_5 є раніше не судимим (Т. 1 а.с. 204), інвалідом 3 групи (Т. 1 а.с. 214-215), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (Т. 2 а.с. 23-24), за місцем проживання характеризується позитивно (Т. 1 а.с. 26), суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Ужгородським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, враховуючи спосіб його життя, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення, та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становитиме високої небезпеки для суспільства (Т. 2 а. с. 3-9).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», такий постановив звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги КПК України стосовно призначення покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, з огляду на ситуацію, яка наразі склалася в країні збройною агресією Російської Федерації проти України та конституційним обов`язком кожного громадянина щодо захисту Батьківщини, вчинений обвинуваченим умисний тяжкий злочин являє собою значну суспільну небезпечність, а також враховуючи, що такий при встановленій забороні виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, сприяв незаконному перетину державного кордону України поза пунктои пропуску 27 громадянам України в умовах воєнного стану та під час мобілізації, яка проводиться в Україні, суд не вбачає підстав для звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Крім того, згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК країни не потрібно.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 332 КК України суд враховує, що останній на момент вчинення злочину не обіймав посаду та не займався діяльністю, з якою було пов`язано вчинення такого, а тому додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд не призначає.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Арешт на транспортний засіб марки марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/605/24 від 12 лютого 2024 року, та арешт на паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/605/24 від 13 лютого 2024 року, суд вважає, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати (Т. 1 а.с. 85-88).

Речові докази: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , суд вважає, на підставі п. 1 ч. 9 т. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, - повернути ОСОБА_5 , як особі, в якої такий був вилучений (Т. 1 а.с. 64-66);

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000204, суд вважає, на підставі п. 7 ч. 9 т. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, - повернути ОСОБА_5 , як власнику, а копію такого залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-CD-R диск з копією фонограми допиту свідків в судовому засіданні слідчим суддею,

суд вважає, на підставі п. 7 ч. 9 т. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №297/1695/24 протягом усього часу їх зберігання (Т. 1 а.с 183-185).

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, з визначенням застави в розмірі 121 120 грн. (Т. 1 а.с. 189-192).

Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.02.2024, ОСОБА_5 був затриманий о 17:00 год. 10 лютого 2024 року (Т. 1 с. 186-188).

12 лютого 2024 року о 14 год. 25 хв. ОСОБА_5 було звільнено з під варти, у зв`язку із внесенням застави (Т. 1 а.с. 193).

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

А тому, суд вважає, відповідо до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання за даним вироком ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17:00 год. 10 лютого 2024 року по 14 год. 25 хв. 12 лютого 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 суд вважає до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу.

Заставу в розмірі 121 120 грн., внесену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 12.02.2024, після набрання вироком законної сили, суд вважає повернути заставодавцю ОСОБА_4 (Т. 2 а.с. 27).

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без застосування позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити попередній заставу.

Заставу у розмірі 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, внесену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 12.02.2024 на рахунок отримувача НОМЕР_5 , Код отримувача 26213408, після набрання вироком законної сили, - повернути заставодавцю ОСОБА_4 .

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17:00 год. 10 лютого 2024 року по 14 год. 25 хв. 12 лютого 2024 року.

Арешт на транспортний засіб марки марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/605/24 від 12 лютого 2024 року, та арешт на паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/605/24 від 13 лютого 2024 року, після набрання вироком законної сили, - скасувати

Речові докази: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, - повернути останньому, як особі, в якої такий був вилучений;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000204, після набрання вироком законної сили, - повернути ОСОБА_5 як власнику, а копію такого залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- CD-R диск з копією фонограми допиту свідків в судовому засіданні слідчим суддею,

після набрання вироком законної сили, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №297/1695/24 протягом усього часу їх зберігання.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_37