Провадження № 1-кп/470/13/24
Справа № 470/538/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , прокурора відділу процесуального керівництва Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2022 року за №0000259 та кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 10 листопада 2023 року дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду, а 14 червня 2024 року за ухвалою суду обвинуваченим продовжено строк тримання під вартою до 12 серпня 2024 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, зокрема у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, які він вчинив у складі організованої групи за участю ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 жовтня 2023 року включно без можливості внесення застави, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року залишена без змін, а ухвалами Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2023 року, 25 грудня 2023 року та 19 лютого 2024 року, 17 квітня 2024 року та 14 червня 2024 року вказаний запобіжний захід було продовжено до 12 серпня 2024 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, незаконно впливати на свідків, оскільки обізнаний про них з матеріалів кримінального провадження, з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі збутом психотропних речовин, через відсутність іншого заробітку, прокурор просив продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону підтримала зазначене клопотання та просила його задовольнити, інший прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, однак обвинувачені та їх захисники вважали, що клопотання є необґрунтованим, а для продовження запобіжного заходу відсутні правові підстави. Зокрема захисник ОСОБА_7 зазначала, що обвинувачення ОСОБА_4 будується виключно на припущеннях без надання суду відповідних доказів, доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором до суду не надано, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Крім того захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт або заставу.

В клопотанні зазначила, що Березнегуватським районним судом Миколаївської області слухається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України. 30 серпня 2023 року обвинуваченому було повідомлено про підозру за ч.3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України без залучення захисника, у той період, коли він перебував на лікуванні у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», що є порушенням ч.1 ст.52 КПК України та тягне за собою недопустимість отриманих доказів. Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000106, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який було продовжено під час судового розгляду Березнегуватським районним судом Миколаївської області. Увесь період з моменту повідомлення обвинуваченому про підозру і до застосування запобіжного заходу він перебував на свободі, з місця реєстрації не зникав та самостійно з`являвся до судових установ, а тому на думку захисника вбачаються підстави для заміни йому запобіжного заходу під час судового розгляду на більш м`який. Крім того під час перебування обвинуваченого під вартою у нього погіршився стан здоров`я, він має хворобу серця, за місцем проживання характеризувався виключно позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, є головою фермерського господарства та допомагав військовослужбовцям ЗСУ з ремонтом їх автотранспорту, а тому йому можливо замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або заставу.

Обвинувачені в судовому засіданні та інший захисник підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, однак прокурори в судовому засіданні вважали, що для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні правові підстави, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Так з ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2024 року вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк до 12 серпня 2024 року включно.

Підставами для постановлення судом вказаної ухвали були продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так ОСОБА_4 , який розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, крім наявності у нього фермерського господарства без доведеного розміру доходу, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, крім того він обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом особливо небезпечних психотропних речовин, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України, які об`єднані в одне провадження, перед направленням обвинувального акту до суду він отримав його копію та реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому обізнаний про свідків даного кримінального провадження.

Крім того, за даними обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, пов`язаного зі збутом особливо небезпечних психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Ці дані вказують на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи кількість епізодів, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке передбачене за його вчинення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки вони судом допитані ще не були, а обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Доказів погіршення стану здоров`я обвинуваченого під час перебування під вартою захисником до клопотання про зміну запобіжного заходу долучено не було, крім того в матеріалах провадження відсутні докази необхідності медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_4 за межами СІЗО.

Доводи захисника про належну поведінку обвинуваченого під час перебування на свободі, його позитивні характеристики за місцем проживання, наявність неповнолітньої дитини та фермерського господарства зазначених висновків суду не спростовують, а доводи стосовно порушення органом досудового розслідування правил повідомлення про підозру, будуть предметом розгляду під час розгляду даного кримінального провадження по суті.

Статтею 17 Закону України від 23 серпня 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього судом не встановлено.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт чи заставу, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.183, 194, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 10 жовтня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, відмовити.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1