Справа №463/7549/24
Провадження №1-кс/463/6155/24
УХВАЛА

слідчого судді

04 вересня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.

Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, за фактом на думку скаржника, невиконання слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.03.2020 у справі 462/40/20. 31.07.2024 слідчм ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України. Враховуючи наведене, вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги від 12.08.2024 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 та призначено скаргу до розгляду на 15 серпня 2024 року. Зобов`язано слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 надіслати на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. 15.08.2024 розгляд справи відкладено на 22.08.2024 у зв`язку із неявкою сторін по справі та не представленням витребовуваних документів по справі. 22.08.2024 у зв`язку із повторною неякою сторін та не виконання вимоги суду, розгляд справи відкладено на 26.08.2024. 26.08.2024 справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді при розгляді іншої справи. Cправу призначено до розгляду на 30.08.2024.

ОСОБА_3 в судове засіданн не з`явився, у поданій скарзі просив таку слухати у його відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідча суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді. Причини неявки не повідомив, клопотань чи заперечень не надіслав. Скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021.

Відповідно до норм КПК України неявка слідчого першого слідчого відділу Територального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України слідча суддя встановила наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2024 вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.

Слідчою суддею встановлено те, що слідчим за час проведення досудового слідства не проведено необхідних слідчих дій. Зокрема слідчим першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 надано доручення оперативному підрозділу, в порядку ст.ст.40, 41 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій від 28.11.2023, однак таке не виконане належним чином.

Відтак, слідчою суддею встановлено, що слідчим за час проведення досудового слідства не проведено необхідних слідчих дій. Зокрема слідчим першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 надано доручення оперативному підрозділу, в порядку ст.ст.40, 41 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій від 14.10.2022, однак таке не виконане належним чином.

Крім цього, слідча суддя звертає увагу, що слідчим у даному кримінальному провадженні 29.12.2023 року провадження закрито, не долучено до матеріалів кримінального провадження жодного процесуального документа про скасування такої постанови та 31.07.2024 року винесено ще одну пстанову про закриття кримінального провадження. У період з 29.12.2023 року та 31.07.2024 року (період між винесенням двох постав слідого про закриття кримінального провадження) не вчинено жодних слідчих дій на встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

Відтак, слідчим не вжито будь-яких заходів для здобуття доказів, не надано належної оцінки існуючим доказам та не надано належної оцінки відсутності доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим досудове розслідування кримінального провадження здійснено без перевірки всіх обставин кримінального правопорушення, які мають значення для об`єктивного та повного розслідування, відтак постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, а відтак її слід скасувати.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановила:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження №0000094 від 26.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1