ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/196/24 Справа № 211/2531/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0001718 від 22.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені

обставини судом першої інстанцій

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну вищу освіту, до взяття під варту працював приватним підприємцем, одружений, має малолітню дитину, - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_10 , приблизно о 09:00 годині, 12 грудня 2019 року, знаходився за місцем мешкання своєї бабусі, - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні кімнати приватного будинку АДРЕСА_3 , яку він періодично навідував до цього.

Під час спілкування між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбулася сварка, в процесі якої у ОСОБА_10 виник намір на заподіяння смерті своїй бабусі ОСОБА_13 . В цей момент, знаходячись в кімнаті вищевказаного будинку, діючи умисно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні до своєї бабусі, усвідомлюючи спільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-безпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_13 , та бажаючи настання саме таких наслідків, тримаючи в руках тупий твердий предмет з жорсткою конструкцією, а саме дерев`яну палицю з ребрами, яку він вихопив з рук ОСОБА_13 , заходячись навпроти потерпілої ОСОБА_13 , умисно, зі значною силою у швидкій послідовності один за одним наніс три удари гострим лінійним ребром вказаної палиці в область голови ОСОБА_13 , а саме: в тьмяно-скроневу область ліворуч, в лобну область ліворуч, в лобну область ліворуч з переходом на спинку носа, а також один удар в область тильної поверхні лівої кисті, від чого стерпіла впала спиною на підлогу.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_13 померла на місці, причиною її смерті стала закрита внутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряком головного мозку.

Після чого, ОСОБА_10 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та досягнення своїх злочинних намірів, направлених на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_13 , залишив місце вчинення злочину.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_13 у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад інкримінованого злочину.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, зокрема відхилені клопотання про допит певних осіб, дослідження доказів та вчинення інших процесуальних дій. Так, судом не витребувана постанова слідчого про призначення експертизи від 22.12.2019 року. Зауважує, що експерт при проведенні експертиз керувався не чинним законодавством, а усними вказівками слідчого. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд взагалі не зазначив про те, що експерт у судовому засіданні надав для огляду третю постанову слідчого про призначення судово-медичної експертизи трупу.

Звертає увагу, що як на доказ вини суд посилається на показання свідка ОСОБА_14 допитаного в порядку ст. 225 КПК України, ще до пред`явлення підозри ОСОБА_10 , проте безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про його виклик у судове засідання для реалізації права перехресного допиту, що вказує на неповноту судового розгляду, оскільки сторона захисту позбавлена можливості поставити свідку питання по суті справи. Звертає увагу, що відповідно до положень ч. 4 ст. 225 КПК України суд під час судового розгляду має права допитати свідка, якщо під час попереднього допиту була відсутня сторона захисту.

Зауважує, що допит свідка в порядку ст. 225 КПК України відбувся не з підстав побоювання за його життя, а з підстав його виїзду закордон, однак прокурором не виконано вказівку суду про надання доказів такого виїзду.

Крім того, суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_15 , що надала свідчення, які виправдовують обвинуваченого, яка показала, що ОСОБА_10 ніколи не конфліктував зі своєю бабусею та 13.12.2019 року вона бачила ОСОБА_13 на крильці домівки. Також зазначила, що до ОСОБА_13 намагалися зайти люди, проте її донька не пустила та сказала, щоб не турбували стару жінку. 21.12.2019 року вона бачила чоловіка біля гаражу, то був не ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 показала, що конфліктів між ОСОБА_10 та його бабусею не було, зазначила, що у них були випадки крадіжки металобрухту, а у ОСОБА_13 у дворі бачила металобрухт. Інший свідок ОСОБА_18 взагалі не вказав нічого з приводу даних обставин. Отже, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не зазначив про причетність ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_13 .

Суд у вироку неправильно та неповно відобразив показання вказаних свідків.

Також суд не повно відобразив показання експерта ОСОБА_19 у якості свідка, перелічивши лише деякі фрази.

Крім того, сам експерт у судовому засіданні надавав недостовірні показання, оскільки надавав суперечливі показання щодо постанов про призначення експертизи, крім того зазначив, що допустив помилку в розділі «Зовнішнє дослідження» однак не зазначив чи врахована вказана помилка під час самого дослідження. Також при проведені другої експертизи, експерт посилався на висновки первинної експертизи, яку слідчий експерту не направляв, на що суд не звернув увагу. Також у вказаному висновку експерта маються суперечності щодо доставки трупа для дослідження.

Суд першої інстанції незаконно послався на письмові пояснення ОСОБА_10 надані під час проведення досудового розслідування.

Вказує, що на обвинуваченого під час проведення досудового розслідування здійснювався фізичний та психологічний вплив з боку працівників поліції.

Зауважує, що усі письмові докази, які досліджені судом першої інстанції не вказують, що саме ОСОБА_10 вчинив вбивство ОСОБА_13 , крім того зазначені докази є недопустимими. Протокол огляду місця події від 22.12.2019 року, протокол огляду трупа від 22.12.2019 року, висновок судово-медичної експертизи №2272 від 21.01.2022 року, складені із низкою порушень вимог КПК України.

Постанова слідчого СВ Криворізького ВП ОСОБА_20 про призначення експертизи також є недопустимим доказом, оскільки вказаний слідчий ніякого вдношення до Довгинцівського ВП не має, де проводилось досудове розслідування, а тому винесена не уповноваженою особою.

Звертає увагу, що допущено низку порушень при проведені експертизи №2272 від 02.01.2020 року, які є істотними та тягнуть за собою визнання доказу недопустимим.

В апеляційний скарзі прокурор просить вирок суду змінити та вказати в мотивувальній частині вироку обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. На обґрунтування своїх вимог вказує, що на день вчинення вбивства ОСОБА_13 виповнилось 76 років, отже вона вважалась особою похилого віку, однак суд не звернув увагу на вказану обставину та не навів мотивів не визнання її такою.

Позиції учасників судового процесу

Захисник ОСОБА_9 підтримала власну апеляційну скаргу та заперечила щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_9 .

Прокурор підтримав власну апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 в умисному вбивстві ОСОБА_13 тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, установлених судом, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Виходячи із оцінки сукупності досліджених судом доказів, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав достатньо підстав для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за обставин, визнаних судом доведеними, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків цього кримінального правопорушення, а також форми вини та мотиву інкримінованих йому дій, оскільки всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, у вироку наведені конкретні докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, зокрема, показань обвинуваченого ОСОБА_10 , який вину у вчиненні злочину не визнав.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_10 , його причетність до інрникмінованого кримінального правопоуршення підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який в суді першій та апеляцйній інстанції не заперечив, що дійсно 12.12.2019 року перебував у бабусі та забрав її мобільний телефон на ремонт, повернувся через тиждень та виявив бабусю мертвою. Зазначив, що вбивства бабусі він не вчиняв.

Крім того, вина ОСОБА_10 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні в суді першої інстанці, який пояснив, що він працював разом з ОСОБА_10 на ринку, потім почали товаришувати. Стосовно відношень ОСОБА_10 з його бабусею йому нічого невідомо. На момент затримання ОСОБА_10 останній був винен йому 3000 $ (три тисячі доларів), які позичив для іншого бізнесу, але згодом вони вирішили це питання таким чином що він викупив у ОСОБА_10 автомобіль та отримав генеральну довіреність. Останній раз він спілкувався з ОСОБА_10 за день до його затримання. За весь час їх спілкування з обвинуваченим він знав його як спокійну та врівноважену людину.

За клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_21 , в суді першої інстанції заслухано покази свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що в грудні 2019 року він неофіційно підробляв наклеюванням оголошень про продаж металобрухту. 12 грудня 2019 року, близько о 07:00 годині ранку він знаходився у приватному секторі, розташованому неподалік від мікрорайону «Ластівка», в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де розклеював оголошення по стовпах. В той момент він проходив по вулицях Донецька, Гашека. Близько о 09:00 годині ранку, він зайшов на вулицю ОСОБА_22 , де зайшов до одного з тупиків. Дійшовши до одного з металевого без номерного гаражу, він наблизився до нього та намагався наклеїти оголошення. На нього в той момент почала лаяти собака, він повернувся до неї та в цей момент він почув, що в одному з приватних будинків доноситься гучна лайка, хтось з кимось сильно сварився, він почув жіночий голос, також почув фразу « ОСОБА_16 , за что?». Уваги цьому не придав, подумав, що це звичайна сімейна сварка. Собака, яка лаяла, знаходилась в іншому домоволодінні. Після цього він вийшов з цього провулку та пішов далі працювати, розклеювати оголошення по приватному сектору. Хто мешкає в тому будинку йому не відомо.

За клопотанням захисника, апеляційним судом здійснено ряд заходів задля виклику та допиту свідка ОСОБА_14 , який є залегендованою особою, однак місце знаходження останнього встановити не виявилось можливим. Проте його показання суд приймає до уваги, оскільки останній допитаний в порядку ст. 225 КПК України.

Апеляційним судлом досліджений судовий матеріал допиту свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого слідчий суддя здійснив його допит в поорядку ст. 225 КПК України, у зв`язку із тим, що останній планував виїхати замежі України на тривалий строк. Показання вказаного свідка у оскаржуваному вироку викладені достовірно.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 зазначили про необізнаність їх про конфлікти між ОСОБА_10 та його бабусею ОСОБА_13 , однак на думку колегії суддів, вказівка третіх осіб на відсутність конфліктів не спростовує можливість виненкнення конфлікту раптово, з різних підстав, в тому числі й фінансових.

Крім показань свідків вина ОСОБА_10 підтверджується наступними письмовими доказами, які були предметом дослідженя суду першої інстанції.

Згідно протоколу огляду місця події від 22 грудня 2019 року та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено труп потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ознаками насильницької смерті (арк.крим.пров.№№14-33, т.1);

При огляді трупа на тілі потерпілої ОСОБА_13 було виявлено ознаки насильницької смерті. Це зафіксовано протоколом огляду від 22 грудня 2019 року та фото таблицею до нього. (арк.крим.пров.№№34-43, т.1);

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2272 від 21 січня 2020 року, схемами до нього, згідно висновків котрого, при судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження: забита рана №1 - в тьмяно-скроневій області ліворуч; забита рана №2 - в лобній області ліворуч; забита рана №3 - в лобній області ліворуч з переходом на спину носа; синець лівої навколо-очної ділянки; синець на тильній поверхні лівої кисті на фоні якого два садна; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яно-скроневій ділянках ліворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які тканини лівої кисті. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу який становить від хвилин до десятка хвилин. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран виникли від впливу тупого твердого предмета з жорсткою конструкцією та поверхнею, що діяла в межах контактного майданчика, - відносно гострим лінійним ребром, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні клаптя шкіри з раною №2 лобної області ліворуч від трупа гр. ОСОБА_13 , 1943 року народження, були виявлені сполуки заліза (ІІ). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та лівої кисті виникли від дії тупих твердих предметів з жорсткою конструкцією та поверхнею, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови відносяться до комплексу закритої внутрішньочерепної травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області лівої кисті за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Причиною її смерті з`явилася закрита внутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряк головного мозку, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті, даними додаткових методів дослідження: забиті рани голови; синці обличчя; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яно-скроневій ділянках ліворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у шлуночки головного мозку; збільшення ваги та розмірів серця, нерівномірне забарвлення міокарду, дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз, атеросклеротичний стенозуючий коронарокальценоз, атеросклеротичні зміни судин мозку, аорти, рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в між часткову легеневу плевру, набряк головного мозку; «Визначається наявність субарахноїдального крововиливу у головному мозку, також вдається виявити прояви сателітоза та периваскулярного гліоза у речовині головного мозку. Вдається визначити наявність розповсюджених крововиливів у маркованому матеріалі м`яких тканин з лобної ділянки ліворуч та у об`єкті м`яких тканин лівої кисті.» При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа спирти не виявлені. Для судово-токсикологічного архіву у банку з трупа вилучено шматок печінки з жовчним міхуром для встановлення наявності наркотичних речовин. При судово-медичному дослідженні фрагмента ребра від трупа гр. ОСОБА_13 , 1943 року народження, виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВО. (арк.крим.пров.№№46-51, т.1);

К;олегія суддів не вбачає суттєвих порушень норм КПК України, які б тягнули за собою визнання вказаного доказу недопустимим.

Висновком судово-медичної експертизи №2272 від 21 січня 2020 року, причиною смерті ОСОБА_13 стала закрита внутрішньочерепна травма, яка ускладнилася набряк головного мозку, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті, даними додаткових методів дослідження: забиті рани голови; синці обличчя; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яно-скроневій ділянках ліворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у шлуночки головного мозку; збільшення ваги та розмірів серця, нерівномірне забарвлення міокарду, дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз, атеросклеротичний стенозуючий коронарокальценоз, атеросклеротичні зміни судин мозку, аорти, рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, крапкові крововиливи під зовнішню оболонку серця та в між часткову легеневу плевру, набряк головного мозку; «Визначається наявність субарахноїдального крововиливу у головному мозку, також вдається виявити прояви сателітоза та периваскулярного гліоза у речовині головного мозку. Вдається визначити наявність розповсюджених крововиливів у маркованому матеріалі м`яких тканин з лобної ділянки ліворуч та у об`єкті м`яких тканин лівої кисті.» При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження: забита рана №1 - в тьмяно-скроневій області ліворуч; забита рана №2 - в лобній області ліворуч; забита рана №3 - в лобній області ліворуч з переходом на спину носа; синець лівої навколо-очної ділянки; синець на тильній поверхні лівої кисті на фоні якого два садна; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яно-скроневій ділянках ліворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочка; крововиливи у шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які тканини лівої кисті. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу який становить від хвилин до десятка хвилин. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран виникли від впливу тупого твердого предмета з жорсткою конструкцією та поверхнею, що діяла в межах контактного майданчика, - відносно гострим лінійним ребром, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні клаптя шкіри з раною №2 лобної області ліворуч від трупа гр. ОСОБА_13 , 1943 року народження, були виявлені сполуки заліза (ІІ). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та лівої кисті виникли від дії тупих твердих предметів з жорсткою конструкцією та поверхнею, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови відносяться до комплексу закритої внутрішньочерепної травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області лівої кисті за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Беручи до уваги ступінь розвитку трупних змін на момент огляду трупа на місці пригоди: «З копії протоколу огляду трупа гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на місці події від 22 грудня 2019 року відомо, що «… Труп жінки правильної статури, підвищеної вгодованості, шкіряні покрови бліді, холодні на дотик. Трупні плями синюшно-фіолетові, розташовані на задньобічних поверхнях тулубу та кінцівок, при натисканні на них динамометром з зусиллям 2 кг/см2 протязі 3-х секунд своє забарвлення не змінюють (16-57). Трупне заклякання не виражене в верхніх кінцівках, в нижніх кінцівках помірно виражене.», смерть її могла настати за 8-10 діб до моменту огляду трупа на місці пригоди. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області голови відносяться до комплексу закритої внутрішньочерепної травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження в області лівої кисті за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Беручи до уваги анатомічну локалізацію виявлених тілесних ушкоджень в область голови було нанесено не менш трьох прикладань фізичної сили, в область верхньої лівої кінцівки було нанесено не менш одного прикладання фізичної сили. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитих ран виникли від впливу тупого твердого предмета з жорсткою конструкцією та поверхнею, що діяла в межах контактного майданчика, - відносно гострим лінійним ребром, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні клаптя шкіри з раною №2 лобної області ліворуч від трупа гр. ОСОБА_13 , 1943 року народження, були виявлені сполуки заліза (ІІ). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та лівої кисті виникли від дії тупих твердих предметів з жорсткою конструкцією та поверхнею, якими могли бути молоток, сокира, дерев`яна палиця із ребрами або інші предмети володіючи аналогічними властивостями. Беручи до уваги характер виявлених тілесних ушкоджень найбільш ймовірно були заподіяні одним травмуючим предметом. Беручи до уваги однакові реактивні зміни в ушкоджених тканинах, всі тілесні ушкодження були заподіяні у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим. Беручи до уваги анатомічну локалізацію виявлених тілесних ушкоджень потерпіла була звернута передньою та лівою бічною поверхнею голови в бік травмуючої сили. Беручи до уваги ступінь розвитку реактивних змін в ушкоджених тканинах, після заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла могла жити на протязі часу який становить від хвилин до десятка хвилин, на протязі якого могла здійснювати будь-які активні дії (пересуватись, кликати на допомогу, тощо) до настання моменту втрати свідомості. Беручи до уваги однакові реактивні зміни в ушкоджених тканинах, всі тілесні ушкодження були заподіяні у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим. Беручи до уваги виявлені тілесні ушкодження в області лівої кисті може свідчити про можливий самозахист потерпілої під час нападу. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені ознаки загального атеросклерозу судин головного мозку, серця та аорти, хронічної ішемічної хвороби серця. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа спирти не виявлені. Для судово-токсикологічного архіву у банку з трупа вилучено шматок печінки з жовчним міхуром для встановлення наявності наркотичних речовин. Виявлені тілесні ушкодження в області голови перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. (арк.крим.пров.№№54-58, т.1);

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №8-951 від 24 січня 2020 року, та додатками до нього, згідно висновків котрого, на фрагменті марлі - змиві з дерев`яного руків`я (об`єкт №1), викрутці (об`єкт №2), замку (об`єкт №3), клинку ножа (об`єкт №4), рукоятці ножа (об`єкт №5) та на недопалку сигарети (об`єкт №6) встановлена наявність клітин з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами на фрагменті марлі - змиві з дерев`яного руків`я (об`єкт №1), рукоятці ножа (об`єкт №5) та на недопалку сигарети (об`єкт №6). Генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхнях: викрутки (об`єкт №2), замка (об`єкт №3), клинка ножа (об`єкт №4) не встановлені у зв`язку з деградацією та недостатньою кількістю ДНК. Генетичні ознаки клітин з ядрами на фрагменті марлі - змиві з дерев`яного руків`я (об`єкт №1) та на рукоятці ножа (об`єкт №5) збігаються між собою та належать одній особі жіночої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети (об`єкт №6) належать особі чоловічої генетичної статі. (арк.крим.пров.№№69-79, т.1);

Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 №2272 від 24 грудня 2019 року, в котрому зафіксовано хвороби (патологічні стани), що призвели до смерті останньої, а саме: набряк мозку, множинні рани голови, інші внутрішньочерепні травми, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства або нанесення ушкодження. (арк.крим.пров.№104, т.1);

Згідно інформації електрокомунікаційних мереж, а саме довідкою опрацювання технічної інформації, додатками до неї (оптичними дисками), згідно котрої встановлено, що мобільний термінал та номер, належні обвинуваченому ОСОБА_10 , фіксувалися в час вчинення кримінального правопорушення на місці його вчинення (арк.крим.пров.№№86-99, 102-104, т.2, арк..крим.пров.№№214-216, т.3);

Висновком судової цитологічної експертизи №128 від 03 лютого 2020 року, та додатками до нього, згідно висновків котрого, в слідах на фрагменті деревини (за постановою слідчого - дерев`яного руків`я), вилученого 22 грудня 2019 року в ході огляду місця події (об`єкти №№ 1,2), встановлено наявність крові та виявлений білок людини. На всій іншій поверхні даного фрагменту деревини (об`єкти №№ 3,4) наявність крові не встановлено. Клітини епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини на фрагменті деревини в цитологічних препаратах з об`єктів №№1-4 не виявлені. Статева належність крові в об`єктах №№1, 2 не встановлена, через відсутність в цитологічних препаратах з даних об`єктів формених елементів крові, необхідних для даного виду дослідження. При встановленні групової належності крові в об`єктах №№1, 2 виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає походження крові, виявленої в слідах на фрагменті деревини (за постановою слідчого - дерев`яного руків`я) (об`єкти №№1, 2) - від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі і від трупу ОСОБА_13 , оскільки при дослідженні фрагменту її ребра також було виявлено тільки антиген Н, який є основним групоспецифічним антигеном крові групи 0 з ізогемаглютенінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (арк.крим.пров.№№155-158, т.2);

Висновком судової імунологічної експертизи №42 від 23 січня 2020 року, та додатками до нього, згідно висновків котрого, в зіскрібку, названому в постанові слідчого «на наданій речовині…» (об.№1) знайдена кров. При встановленні видової приналежності крові об.№1 виявлений білок крові людини. При серологічному дослідженні крові об.№1 виявлені антиген Н і ізогемаглютеніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливість утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи результати дослідження кісткової тканини (фрагмент ребра) трупа ОСОБА_13 , а саме виявлений антиген Н, який являється групоспецифічним для групи крові 0 з ізогемаглютенінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, не виключається можливе походження крові в зіскрібі від потерпілої ОСОБА_13 , або іншій особі з такою ж самою групою крові. (арк.крим.пров.№№164-169, т.2);

Згідно ротоколу огляду місця події від 10 лютого 2020 року та додатками до нього, об`єктом огляду якого була ділянка місцевості, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено фрагмент палки, а саме знаряддя злочину. (арк.крим.пров.№№51-52, т.2);

Висновком судової трасологічної експертизи №19/104-17/1/550 від 24 березня 2020 року, та додатками до нього, згідно висновків котрого, фрагмент деревини довжиною 246мм, вилучений 22 грудня 2019 року при огляді місця події та фрагмент деревини довжиною 550мм, вилучений 10 лютого 2022 року при огляді місця події раніше, вірогідно, могли складати єдиний дерев`яний виріб шириною 40мм і товщиною 25,5мм, який в перерізі має чотирикутну форму з заокругленими краями. Вирішити питання, чи складати фрагменти деревини до розділення єдине ціле в категоричній формі неможливо внаслідок відсутності між ними чіткої спільної лінії та поверхонь розділення, а також за відсутності достатнього комплексу збігів інших ідентифікуючих ознак. (арк.крим.пров.№№190-195, т.2);

Висновком судової медико-криміналістичної експертизи №55-МК від 09 квітня 2020 року, та додатками до нього, згідно висновків якого, не відкидається можливість заподіяння рани №2 на клапті шкіри лобної області ліворуч, вилученого з трупа ОСОБА_13 , 1943р.н., частинами (ребрами) представлених на експертизу фрагментів деревини (дерев`яного руків`я), або якогось іншого предмета, що має аналогічні властивості. (арк.крим.пров.№№200-204, т.2);

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №60 від 06 липня 2022 року, відповідно до висновків якого, згідно аналізу даних судово-медичної експертизи трупу, проведеної 23 грудня 2019 року, даних додаткового судово-гістологічного дослідження (Акт №5164 від 19 червня 2020 року) комісія експертів приходить до висновку, що причиною смерті (безпосередньою) гр. ОСОБА_13 , була тяжка внутрішньо-черепна травма з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, шлуночку мозку, забійними ранами голови, що призвело до розвитку набряку головного мозку. Підставою для встановлення часу настання смерті, комісією судово-медичних експертів було використано ступінь розвитку трупних явищ, вказаних у протоколі первинного огляду трупу від 22 грудня 2019 року о 16:57год., так як це дослідження було проведено відразу після виявлення трупу з фіксацією об`єктивних даних: «… Труп жінки правильної статури, підвищеної вгодованості, шкірні покриви бліді, холодні на дотик. Трупні плями синюшно-фіолетові, розташовані на задньо-бічних поверхнях тулубу та кінцівок, при натисканні на них динамометром з зусиллям 2кг/1см-2 на протязі 2сек. своє забарвлення не змінюють (16.57год.), температура в приміщенні 10С. Трупне заклякання не виражене в верхніх кінцівках, в нижніх кінцівках помірно виражені. … кінчик язика підсохлий …». Враховуючи вищевказане, дані додаткового судово-гістологічного дослідження: виражені автолітичні та гнильні зміни внутрішніх органів, комісія експертів приходить до висновку, що з моменту смерті до моменту первинного огляду трупу (22 грудня 2019 року о 16:57год.), пройшов термін часу в межах 6-10 діб. Більш конкретно встановити час та дату настання смерті по встановленим трупним ознакам неможливо. При первинній судово-медичній експертизі трупа (23 грудня 2019 року), встановлено три забійні рани: лобної області зліва, тім`яно-скроневої області зліва, лобної області зліва, що переходить на спинку носа, синець повік лівого ока, синець на тильній поверхні лівої кисті з двома саднами на його тлі, ушкодження оболонок та речовини мозку, крововиливів в товщу м`яких покривних тканин голови навколо вказаних ушкоджень. Вказані ушкодження спричинені від не менш ніж чотирьох ударно-механічних дій тупого твердого предмету жорсткої конструкції з відносно гострим лінійним ребром, з локалізацією контактів в області голови та обличчя (не менше як 3 удари), тильної поверхні лівої кисті (не менше 1 удару). Сукупність тілесних ушкоджень в області голови, за ознакою небезпеки для життя, та ті, що призвели до настання смерті, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.1.3.в «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, тобто, сукупність ушкоджень в області голови знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Ушкодження лівої кисті відносить до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, у відповідності до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року, №6. Встановлені тілесні ушкодження спричинені в короткий термін часу, одне за одним, прижиттєво, незадовго до настання смерті, тому розмежувати кожне окремо за давністю, неможливо, що підтверджується об`єктивними даними додаткового судово-гістологічного дослідження, а саме про ступінь розвитку початкових реактивних змін в ушкодженнях. Забійні рани голови спричинені тупим твердим предметом, що мав травмуючі властивості: предмет жорсткої конструкції та поверхні з відносно гострим лінійним ребром, про що свідчать результати судово-медичного дослідження (медико-криміналістичне, Акт №14-мк від 11 січня 2020 року). Враховуючи локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, можливо лише об`єктивно встановити місце дії травмуючого предмету, а саме: лобна та тім`яно-скронева ділянка голови зліва. В якій позі перебувала гр. ОСОБА_13 під час спричинення їй тілесних ушкоджень, встановити неможливо. З урахуванням даних додаткового судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів з ушкодженнями (Акт №5164), можливо вказати, що тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті, тобто, з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті пройшов короткий термін часу, в межах до однієї години. Тяжкі черепно-мозкові травми, після їх розвитку, призводять до втрати свідомості, тобто, обмежують травмованих до будь-яких цілеспрямованих активних дій. Тілесні ушкодження на тильній поверхні лівої кисті, могли виникнути і під час самозахисту. Тілесних ушкоджень, які за механізмом виникнення можуть відповідати падінню з висоти власного зросту, не встановлено. Згідно даних судово-медичного дослідження та додаткового судово-гістологічного дослідження, у гр. ОСОБА_13 встановлені патологічні зміни: атеросклероз судин оболонок та речовини головного мозку, серця, нирок, гіпертрофія міокарду, навколосудинний та дрібновогнищевий кардіосклероз, ліпоматоз та дистрофічні зміни в печінці на тлі хронічного гепатиту. Встановлені паталогічні зміни внутрішніх органів не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, тобто, не могли плинути на її виникнення. Для надання більш повної відповіді на дане питання, необхідно дослідити медичні документи про звернення гр. ОСОБА_13 за життя до лікарів. При первинній судово-медичній експертизі трупа (23 грудня 2019 року) було вилучено кров з трупа на наявність спиртів. При судово-токсикологічному дослідження крові з трупа гр. ОСОБА_13 (Акт №27.03 від 24 грудня 2019 року) встановлено етиловий спирт в концентрації 0,73%. Враховуючи наявність автолітичних та гнильних змін внутрішніх органів трупу, ступінь алкогольного сп`яніння встановити неможливо, що однак і не виключає прижиттєвого вживання спиртних напоїв. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, вказаному в обвинувальному акті даного кримінального судочинства. Враховуючи тяжкість встановленої черепно-мозкової травми, короткий термін часу з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті, запобігти негативному наслідку, навіть при своєчасно наданій кваліфікованій медичній допомоги, було неможливим. Експертна оцінка попередніх висновків експерта не входить до компетенції судово-медичної експертної комісії. (арк.спр.№184-212, т.6).

Вказані письмові докази є логічними послідовними, узгоджуються між собою, та підтверджують факт, що саме ОСОБА_10 здійснив удар ОСОБА_13 , що спричинило смерть останньої. Твердження сторони захисту, щодо непричетності ОСОБА_10 , спростовуються належими та длопустимими доказами, які обгрунтовано покладені в основу вироку.

Доводи захисника про невитребування судом постанови слідчого про призначення експертизи від 22.12.2019 року та відсутності вказівки про наявність трьох постанов слідчого у експерта, не вказують на недопустиміть експертизи огляду трупу ОСОБА_13 . На спростування суперечностей, судом першої інстанції допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_19 який пояснив, що він отримав постанову слідчого про призначення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_13 від 22 грудня 2019 року, в якій йому роз`яснено його права та обов`язки. Для проведення судово-медичної експертизи йому було надано постанову про призначення судово-медичної експертизи, труп ОСОБА_24 та копію протоколу огляду місця події. Кількість аркушів протоколу огляду місця події в постанові не було зазначено. Період проведення експертизи, а саме з 23 грудня 2019 року по 21 січня 2020 року у висновку експерта зазначено вірно. Також, він отримав другу постанову слідчого від 22 грудня 2019 року з додатковими запитаннями. Разом з другою постановою про призначення судово-медичної експертизи було направлено копію постанови трупа ОСОБА_13 . Висновок експерта за другою постановою було розпочато 02 січня 2020 року. Він отримав результати аналізів та в трьох денний строк надав висновок. Дані для проведення експертизи було відібрано в перший раз. За законом він не має права тримати труп більше 3-х днів. Для проведення другої експертизи йому було достатньо даних, які він отримав для проведення першої експертизи. Стосовно зазначення даних за судово-токсикологічною експертизою було допущено механічну помилку. За зовнішнім дослідженням трупу трупне заклякання не виражено, але за судово-гістологічною експертизою виявлені виражені ознаки трупного заклякання, такі обставини можуть мати місце. Трупне заклякання вказує на давність настання смерті. Трупне заклякання проходить зверху вниз на що впливають різі фактори. До уваги брались фактори зазначені в протоколі огляду місця події, а саме температура 10С, але у висновку цей факт не вказано. Також експертом було зазначено, що в день коли знайшли труп можливо було, що був свіжий запах крові при температурі 16С. Висихання крові проходить за 2-3 дні.

Посилання захисника на деякі суперечності в показаннях експерта ОСОБА_19 та неточності проведення експертизи, колегія суддів вважає такими, що не тягнуть за собою визнання вказаних доказів недопустимими, оскільки неточності, які містяться в експертизі, експерт пояснив у судовому засіданні в суді першої інстанції. Без знадання відповідної постанови слідчого, як про це стверджує захисник експерт не мав повноважень та підстав для її проведення, не мав переліку питань, на кі відповів у своїх висновках, а тому вказані доводи є хибними та такими, що направлені на спробу укнинення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності з вчинений ним злочин.

Всі процесуальні документи по вказаному кримінальному провадженню виносились уповноваженими та то особами.

У колегії суддів не винкає сумніву у належності, законності та достовірності проведених експертиз огляду трупу ОСОБА_13 , щодо встановлення причини смерті та часу смерті, що співпадає з часом перебування ОСОБА_10 у ОСОБА_13 вдома та беззаперечну можливість вчинити інкриміновані дії.

Щодо доводів захисника, що показання свідка ОСОБА_15 , виправдовують обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_10 ніколи не конфліктував зі своєю бабусею та 13.12.2019 року вона бачила ОСОБА_13 на крильці домівки. Також зазначила, що до ОСОБА_13 намагалися зайти люди, проте її донька не пустила та сказала, щоб не турбували стару жінку. 21.12.2019 року вона бачила чоловіка біля гаражу, то був не ОСОБА_16 . Колегія суддів зазначає, що показання свідка ОСОБА_15 є її суб`єктивним судженням, крім того той факт, що вона бачила ОСОБА_13 саме 13.12.2019 року є сумнівним, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено, що смерть останньої настала саме 12.12.2019 року та свідок ОСОБА_15 не зазначила, яким чином вона пам`ятає, що саме 13.12.2019 року вона бачила ОСОБА_13 у дворі та з чим може вказана дата асоціюватися, щою її точно замап`ятати. Також, той факт, що свідок ОСОБА_15 бачила якогось іншого чоловіка у дворі ОСОБА_13 21.12.2019 року, не є суттєвим для даного кримінального провадження, осккільки смерть останньої настала раніше, а саме 12.12.2019 року.

Відсутність показань свідків, які б вказували на причетність ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_13 вказують лише на відсутність очевидців, тобто прямих свідків вбивства, а показання свідків, які допитані судом першої інстанції не виключають можливості виникнення конфлікту між ОСОБА_10 та його бабусею, вналсдок якого він наніс останній удар палицею.

Доводи захисника про здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на ОСОБА_10 з боку працівників органу досудового розслідування, перевірені судом першої інстанції та ухвалою суду від 24 травня 2021 року надано судове доручення Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001718 від 22 грудня 2019 року, виконати перевірку пояснень обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування. Провести перевірку відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Постановою слідчого від 01 вересня 2021 року закрито кримінальне провадження №0000248 від 09 червня 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.356 КК України.

Отже твердження ОСОБА_10 , про застоування до нього недозволеним методів веденя слідства, детально перевірені ТУ ДБР та в діях посадових осіб орагну досудового росзлідування не встановлено дій, які можна вважати тиском на ОСОБА_10 .

Дослідженими доказами судом першої інстанції, які перевірені апеляційним судом достовірно встановлено, що саме ОСОБА_10 нансіс удар ОСОБА_13 , що спричинило її смерть. Вподальшому задля уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 намагався приховати свою причетність, тим шляхом, що забрав мобільний телефон начебто для ремонту, однак підтверджень здійснення ремонту не виявлено, не приїздив до бабусі тривалий час, при цьому раніше він навідувався частіше, вказані обдумані дії ОСОБА_10 свідчать про беззаперечну причетність його до вбивства ОСОБА_13 .

Відповідно до ч.1 ст.115 КК України умисним убивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Так, свідок ОСОБА_14 підтвердив факт конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , крім того обвинуваченим ОСОБА_13 під час огляду місця події 10.02.2020 року вказано, де ним було сховано фрагмент палки, знаряддя злочину, при цьому після вчинення злочину пройшов значний час, вказані фрагменти не були знайжені іншими особами, тобто лише ОСОБА_10 , як особа, яка вичнила вбивство був обізнанипй про місце знаходження фрагментів палки.

Згідно інформації електрокомунікаційних мереж, встановлено, що мобільний термінал та номер, належні обвинуваченому ОСОБА_10 , фіксувалися в час вчинення кримінального правопорушення на місці його вчинення.

Нанесення декількох ударів палицею, по життєво важливому органу, особі похилого віку, ОСОБА_10 , який є значно сильнішим за потерпілу, поза розумним сумнівом вказує, що останній розумів характер своїх дій, передбачав настання наслідків у виді смерті та допускав їх настання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №66 від 11 лютого 2020 року, ОСОБА_10 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час іспитований на будь-яке психічне захворювання також не страждає. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Іспитованому властиві такі індивідуально-психологічні особливості, як достатня розвиненість і продуктивність пізнавальних процесів, активність, товариськість, адекватність самооцінки, деяка педантичність, наполегливість в досягненні бажаного, врівноваженість, висока мотивація до роботи і орієнтація на сімейні цінності, просоціальна направленість особистості в цілому. Індивідуально-психологічні особливості іспитованого істотно не вплинули на його свідомість і поведінку в кримінальній ситуації. Іспитований у досліджуваній ситуації у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, що істотно вплинув на свідомість і поведінку, не перебував (арк.крим.пров.№119-122, т.3).

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи спосіб вчинення умисного злочину проти особи похилого віку, беззаперечного усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до взяття під варту працював приватним підприємцем, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, характеризується позитивно, вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, відсутність обсавин, які пом`якшують покарання, обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину прти особи похилого віку, колегія суддів вважає, що призначене покарання судом першої інстанції, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 і попередження нових злочинів, а тому відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та підстав для призначення більш м`якого не вбачає.

Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягає задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги захисника.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо не зазначення обтяжуючої покарання обставини є слушними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно положень ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акту, встановлено обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Як вбачається з вироку, суд не встановив обставин, що обтяжують покарання, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до положень п. 3,4 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412, ст. 413 КПК є підставою для зміни вироку та зазначення, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Встановлення обставини, що обтяжує покарання не тягне за собою наявність підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання, вид та розмір якого в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, враховуючи, що апеляційний розгляд здійснюється в межах апеляційних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід змінити, зазначивши у мотивувальній частині вироку, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, як обтяжуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_10 обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, в решті вирок залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України змінити в частині визначення обтяжуючої покарання обставини.

В мотивувальній частині вироку зазначити про обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді