Справа № 766/5503/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/819/415/24 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5503/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня2024 року про відмову у задоволені клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2017 року за № 0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а матеріали кримінального провадження повернуто до Херсонської окружної прокуратури.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 12.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом не взято до належної уваги вимоги п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України про те, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Максимально суровим покаранням, передбаченим ч.4 ст.358 КК України, є обмеження волі на строк до 2 років.

Крім того, як зазначає апелянт, суд, відмовляючи в задоволенні клопотання, послався на пояснення потерпілого, який зазначив, що подав заяву про спричинення матеріальної шкоди та наявність складу злочинів, передбачених ст.191 ч.5, 366 ч.2, 382 ч.1 КК України, а не лише ч.4 ст.358 КК України. Разом з тим, при одночасному розслідуванні вищевказаних кримінальних правопорушень існуватиме подвійна підстава завдання особі шкоди, що є взаємовиключним. Також одночасна кваліфікація дій особи за ч.4 ст.358 КК України та ч.2 ст.366 КК України є недопустимою.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь прокурора в апеляційному розгляді, не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, який у постанові від 22.05.2018р. у справі № 665/2387/14-к вказав, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Відповідно довимоги п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За наявність підстав, передбачених ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. 9, 25 КПК України.

Аналогічний висновок міститься в рішенні колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 10.04.2023 року (справа № 190/829/21, провадження №51-4239 км 22).

Як зазначено в клопотанні прокурора, відомості про ЄРДР про дане кримінальне правопорушення були внесені за ч.4 ст.358 КК України за фактом використання службовими особами ТОВ «Вітмет» підробленого документу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Санкція ч.4 ст.358 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України зазначені кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, є кримінальним проступком, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, а саме першочергових заяв потерпілого, що між ВТ Банк та ТОВ «Вітмет» в особі ОСОБА_7 було укладено кредитну угоду на суму 1100000 дол. США, в забезпечення договору був також укладений іпотечний договір на комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням господарського суду був стягнутий борг за кредитним договором, та накладений арешт на майно боржника.

На підставі довідки №17-1/2013 від 28.12.2013 року, наданим державному реєстратору ОСОБА_8 , про нібито відсутність заборгованості перед банком, була знята заборона відчуження нерухомого майна, та в подальшому нерухоме майно, яке було предметом іпотеки було відчужене іншій особі.

В своїй заяві представник ПАТ «ВТБ Банк» просив внести відомості до ЄРДР за ч.5 ст.191, ч.4 ст.358, ч.2 ст.366, ч.1 ст.382 КК України та здійснити перевірку за вказаним фактом.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, матеріали кримінального провадження містяться вказівки прокурора про необхідність виконання певних слідчих дій, а саме: встановити та допитати службових осіб ПАТ «ВТБ Банк» щодо обставин укладення кредитного та іпотечного договорів з ТОВ «Вітмет», встановити та допитати державного реєстратора, встановити місце проживання ОСОБА_9 , та допитати в якості свідка, відібрати у нього експериментальні зразки підпису та почерку.

Однак, зазначені процесуальні дії для встановлення винних осіб, не були здійснені жодним чином, не допитані очевидці чи свідки, не вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Крім того, в своїй заяві потерпілий вказує на наявність інших складів кримінального правопорушення. Однак цьому факту також не була здійснена оцінка.

Водночас, як убачається з матеріалів кримінального провадження, починаючи з травня 2019 року у даному кримінальному провадженні фактично будь-які слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, у даному кримінальному провадженні не проводились, що вказує на неефективність досудового розслідування та не здійснення дій на виконання вимог, передбачених ст.92 КПК України

Наведене свідчить про неповноту досудового розслідування і спростовує доводи прокурора про вжиття усіх можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284КПК України, не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних вимог прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, відсутні.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування немає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, аухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000232 від 12.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4