УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо невнесення відомостей до ЄРДРза заявою адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо невнесення відомостей до ЄРДРза заявою адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024.

Скарга мотивована тим, що адвокат ОСОБА_3 звернувся з заявою в інтересах ОСОБА_5 до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонув порядку ст. 214 КПК України. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості по вказаній заяві не було внесено до ЄРДР.

Адвокат вважає, що уповноваженими особами Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонудопущено бездіяльність, а тому просить зобов`язати уповноважену особу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонувнести відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 про скоєння кримінального правопорушення від 09.09.2024.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки заява адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024 на адресу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не надходила. Крім того, ОСОБА_5 та його захисники неодноразово звертались з заявами аналогічного змісту до правоохоронних органів, щодо подій, які відбувались 20.04.2024. Відомості по вказаним заявам не вносились до ЄРДР, оскільки вказаний факт є предметом дослідження у кримінальному провадженні №0000357, в межах якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Також аналогічна скарга вже була предметом розгляду Вінницького міського суду Вінницької області та за результатами розгляду було відмовлено у її задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

З пояснень адвоката ОСОБА_3 в судовому засіданні, вказану заяву було направлено 09.09.2024 на електронну пошту Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону. Однак на підтвердження направлення заяви адвокатом будь-яких доказів суду не подано.

Зі змісту скарги встановлено, що вказана заява стосується подій, які відбувались 20.04.2024, а саме застосування вогнепальної зброї поліцейським ОСОБА_7 .

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000357 від 20.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2024 об 01.10 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_9 , рухаючись на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 по дорозі (Р.54) між селами Яланець та Флорино Гайсинського району Вінницької області помітили автомобіль «Suzuki Grand Vitara», темного кольору, який рухався по зустрічній смузі руху, порушуючи встановлену комендантську годину.

Поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували на службі у форменому одязі працівників поліції з табельною вогнепальною зброєю «Пістолет Макарова».

За допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольорів вказаний автомобіль зупинено для перевірки документів. Поліцейський ОСОБА_8 підійшов до зупиненого транспортного засобу, в якому перебували військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_5 та вказав водієві ОСОБА_5 пред`явити документи на транспортний засіб. Окрім цього, поліцейський ОСОБА_8 помітив, що зупинений автомобіль має значне навантаження на вісь, а тому попросив водія відкрити багажне відділення. Однак на законну вимогу поліцейського вийшов не водій, а пасажир транспортного засобу ОСОБА_6 та відкрив багажне відділення, де знаходились підозрілі ящики та інше військове майно. Надалі, на законну вимогу поліцейського ОСОБА_8 відкрити ящики, ОСОБА_6 наніс останньому декілька ударів правою та лівою руками в область голови. У ході нанесення ударів ОСОБА_8 впав на землю та знепритомнів.

Поліцейський ОСОБА_9 , який перебував біля службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», відреагувавши на дану подію, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію» застосував вогнепальну зброю для відбиття нападу на поліцейського ОСОБА_8 . Однак у відповідь, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрили вогонь з невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши вогнепальне смертельне поранення поліцейському ОСОБА_9 . Поліцейський ОСОБА_8 госпіталізований до Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування з діагнозом: струс головного мозку, множинні забої голови та вогнепальне поранення лівої сідниці.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на автомобілі «Suzuki Grand Vitara» покинули місце події у невідомому напрямку.

Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, тобто вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім цього, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_6 , солдат ОСОБА_5 за невстановлених на даний час слідством обставин придбали вогнепальну зброю та перевозили її в автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara».

22 квітня 2024 року, в межах кримінального провадження №0000357, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

В подальшому за результатами досудового розслідування 12.09.2024 до Бершадського районного суду Вінницької області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1,9, ч. 2 ст. 115, п. 9, ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 410 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України.

З поданих прокурором матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 безпосередньо звертався до правоохоронних органів, зокрема до Вінницької обласної прокуратури з заявами про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 365 та за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, однак у внесенні відомостей було відмовлено.

Так, 22.05.2024 року ОСОБА_5 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Вінницької обласної прокуратури.

Відповідно до змісту заяви : «20.04.2024 близько 01:40 працівником СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , поблизу с Яланець Гайсинського району Вінницької області для перевірки документів був зупинений автомобіль яким я керував. В подальшому іншим працівником поліції ОСОБА_7 , безпідставно, який перевищив свою владу та службові повноваження застосував вогнепальну зброю, здійснив близько п`яти пострілів в мене, здійснив всі дії для мого вбивства, однак не довід свої дії до кінця, коли я перебував в автомобілі та не чинив жодних протиправних дій, в результаті мене було поранено та в подальшому було надано медичну допомогу.»

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 просив внести відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 365 та за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Листом Вінницької обласної прокуратури №31-3541-24 від 27.05.2024, за підписом начальника відділу ОСОБА_10 , заявника повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вказаний факт підлягає перевірці в межах кримінального провадження №0000357.

Не погодившись з таким рішенням адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 подав скаргу до Вінницького міського суду Вінницької області щодо невнесення відомостей по заяві ОСОБА_5 від 22.05.2024.

За результатами розгляду було винесено ухвалу суду від 30.05.2024 про відмову у задоволенні скарги та внесенні відомостей до ЄРДР.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.06.2024 було перевірено законність винесення вищевказаної ухвали ВМС ВО та за результатами розгляду було залишено ухвалу суду від 30.05.2024 без змін.

Суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до обгрунтованого висновку, що обставини про які зазначається у заяві ОСОБА_5 від 22.05.2024, зокрема щодо застосування вогнепальної зброї працівником поліції, підлягають встановленню, дослідженню та оцінці в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 20.04.2024.

В судовому засіданні прокурором подано також копію ухвали суду, відповідно до якої вказана бездіяльність Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіонубула предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції. Зокрема, у справі № 127/30052/24 адвокат ОСОБА_3 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024, щодо подій, які відбувались 20.04.2024, а саме застосування вогнепальної зброї працівником поліції ОСОБА_7 .

В ході розгляду скарги було підтверджено факт не отримання Вінницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону заяви адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024. та відмовлено у задоволенні скарги.

В ході перегляду вказаної справи апеляційною інстанцією підтверджено висновки слідчого судді, що заява адвоката ОСОБА_3 про внесення відомостей до ЄРДР від 09.09.2024 до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не надходила, у зв`язку з чим, перевірити об`єктивність даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину не представляється за можливе, у зв`язку з чим ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.10.2024 залишено без змін ухвалу ВМС ВО від 20.09.2024.

У разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарги особи, яка вважає, що її права були порушені, наступні скарги з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за клопотанням особи щодо того ж самого зобов`язання вчинити певні дії не можуть бути предметом повторного судового розгляду; багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, дотримання прав якої вже були предметом судового контролю, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги.

У контексті обставин цієї справи суд додатково зазначає, що повторне звернення зі скаргою після відмови в її задоволенні можливе, якщо скарга подана з інших підстав, які не були предметом попереднього розгляду.

В ході розгляду справи судом встановлено, що вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 в даній справі є ідентичними з вимогами у справі №127/30052/24, де судами першої та апеляційної інстанції підтверджено факт, що заява адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024 до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не надходила. Крім того, вказані факти були предметом розгляду кримінального провадження №0000357 та сторона захисту не позбавлена можливості заявляти клопотання та подавати докази в рамках вказаного провадження під час судового розгляду.

Нових обставин заява ОСОБА_3 не містить.

Норми КПК України не передбачено винесення такого рішення як відмова у задоволенні скарги у зв`язку з повторністю звернення особи з питання, яке вже було вирішено слідчим суддею по суті. У той же час, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК (частина 6 статті 9 КПК). Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, серед іншого диспозитивність (пункт 19 частини 1 статті 7 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя не може розглядати питання бездіяльності, якщо воно вже було вирішене слідчим суддею у іншій справі, оскільки такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення.

Так, відповідно до п. 10, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено, що ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи відомості встановлені в судовому засіданні, зокрема, що заява від 09.09.2024 не надходила до Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, аналогічна скарга вже була предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій, а також, щонормами КПК України не передбачено повторний розгляд справи за результатами якої вже винесено рішення суду про відмову у її задоволенні, яке не скасоване в апеляційному порядку, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо невнесення відомостей до ЄРДРза заявою адвоката ОСОБА_3 від 09.09.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя