ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого (відеоконференція) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2023 року в кримінальному провадженні №0000157 від 09.09.2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: - вироком Волинського суду від 18.11.2011 року за ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців; - вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.02.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.162 КК України, і за їх вчинення призначено йому покарання:

ЄУНСС: 722/1899/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/257/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

- за ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 31.08.2023 року близько 23:00 год. маючи намір на незаконне проникнення до чужого володіння, в порушення ст. 30 Конституції України, статті 12 Загальної декларації з прав людини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння, діючи умисно, протиправно, без згоди власника ОСОБА_7 , а також не маючи жодних інших правових підстав, пройшов на територію подвір`я за адресою АДРЕСА_2 , після чого, перебуваючи на території господарства, побачив відчинене вікно, через яке, шляхом вільного доступу, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_7 , а саме до спального приміщення ОСОБА_10 .

Крім того, 31.08.2023 року близько 23:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету спричинення фізичного болю, схопив правою рукою за шию ОСОБА_10 , при цьому лівою рукою закриваючи рота останній, яка на той час спала, однак через вищевказані дії прокинулась, таким чином завдав ОСОБА_10 фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

У цей же час, до кімнати зайшов власник будинку ОСОБА_7 , у якого з ОСОБА_6 відразу виник словесний конфлікт, у ході якого останній протиправно, переслідуючи мету спричинення фізичного болю, умисно наніс ОСОБА_7 два удари правою рукою в область грудної клітини, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, після чого через деякий час ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінальних правопорушень.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в якій, він не оспорює рішення районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікації його дій, однак вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю відбув покарання у виді громадських робіт призначене вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.02.2023 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а тому є раніше не судимим.

Зазначає, що вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення відносять до кримінальних проступків, санкції яких дають можливість призначити покарання у виді штрафу.

Стверджує, що максимальний розмір штрафу, який передбачений санкціями інкримінованих правопорушення - 1700 грн., є посильним для обвинуваченого ОСОБА_6 , він виконує роботи по найму та має можливість сплатити штраф.

Вважає, що покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглядалось судом у порядку спрощеного провадження, висновки суду в частині доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій апелянтом не оспорюються, а тому апеляційний суд не наводить в доводів на їх підтвердження чи спростування.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при винесенні вироку, зазначених вимог закону дотримався в повній мірі, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин що його обтяжують.

Судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальних правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України, які відносять до категорії кримінальних проступків.

Враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, судимість на даний час не знята та не погашена, по місцю проживання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд врахував визнання винуватості та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння в період не знятої та не погашеною судимості, покарання у виді штрафу, яке просить призначити апелянт, не буде достатнім та необхіднім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Про врахування всіх пом`якшуючих покарання обставин свідчить і той факт, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий є безпідставним.

ОСОБА_6 маючи не зняту і не погашену судимість у визначеному законом порядку за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК, за яке його і засуджено вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2023 року, а тому строк погашення судимості за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2011 року фактично не закінчився, оскільки був перерваний, тому доводи щодо відсутності судимостей є безпідставними.

Доводи апелянта щодо суворості призначеного покарання не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_7 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст. 162 КК України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України виявляються під час судового провадження суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 284, 404, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині засудження, призначення покарання, застосування сукупності злочинів за ч.1 ст. 162 КК України скасувати, в цій частині закрити кримінальне провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_11 , підпис) (ПІБ)

26.09.2024 року

(дата засвідчення копії)