Справа № 944/2966/24
Провадження №1-кп/944/995/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 11.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Писарівка Лисянського районну Черкаської області, громадянина України, неодруженого, такого що має на утриманні троє неповнолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, учасника бойових дій, особи з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом, спрямованим на вчинення діянь у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», без спеціального на те дозволу, а саме на їх придбання та зберігання, 5 квітня 2024 року, незаконно придбав шляхом знахідки поруч із автостанцією у місті Новояворівськ Яворівського району Львівської області, поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору і усвідомлюючи, що це особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, зберігав при собі у кишені куртки, з метою подальшого власного вживання, без мети збуту.

11.04.2024 у період з 15 год 02 хв до 15 год 21 хв працівниками Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, під час проведення огляду місця події, який проводився на узбіччі дороги у с.Старичі Яворівського району Львівської області, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, в якому згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів міститься особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою 1,7291 грам, обіг якої заборонено, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав у кишені куртки, для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, свою вину визнав повністю та дав суду показання. Вказав, що більше не буде займатися зберіганням наркотичних засобів. Просив призначити мінімальне покарання у виді штрафу.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття та активне сприйняття розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Найбільш м`яким покаранням, яке передбачено за вчинений ОСОБА_4 злочин, є штраф.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувався.

Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку під час розгляду судового провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 349, 369-371, 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_4 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 3209 (три тисячі двісті дев`ять) грн 12 коп витрат за проведення експертиз.

Речові докази згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 11.04.2024, а саме: зіп пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору схожої на наркотичну, яку поміщено у спец пакет СRI 1102893 - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1