№ 208/6189/24
№ 1-кс/207/833/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 про відвід судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2024 року в провадження судді Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Заява обвинуваченого з посиланням на ст. 75 КПК України вмотивована тим, що зі сторони судді спостерігається необ`єктивне відношення до нього та його адвоката, які виявилися у не переведенні матеріалів кримінального провадження в паперовому вигляді у електронний вигляд та не додані до електронної справи в Електронному суді, а також не направленні даних матеріалів для дистанційного ознайомлення адвокату.

Разом з тим, зазначені обставини унеможливлює належну підготовку захисту, що негативно впливає на результат судового розгляду і порушує принцип справедливого судового процесу.

19 серпня 2024 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшли додаткові пояснення (доповнення до заяви про відвід судді ОСОБА_7 ), вмотивовані тим, що під час розгляду первісної заяви про відвід судді ОСОБА_7 , справа була передана на розгляд судді ОСОБА_8 , яка не мала права розглядати цю заяву, оскільки вже брала участь у даному кримінальному провадженні як слідчий суддя на стадії досудового розслідування. Така ситуація створює серйозні сумніви щодо її неупередженості та справедливості прийнятого нею рішення. Дії судді ОСОБА_8 в даному контексті можуть бути сприйняті як виконання інструкції або вказівок голови суду, що суперечить принципам незалежності судочинства та неупередженості суддів, встановленим національним законодавством та міжнародними стандартами.

Крім того, після відмови у задоволенні заяви про відвід його підзахисним 14.06.2024 року була подана заява до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська про надання на ознайомлення технічних записів судових засідань у даному кримінальному провадженні. Після ознайомлення з ними були знайдені додаткові підтвердження упередженості судді ОСОБА_7 , які виявились у наступному: у судовому засіданні 24.05.2022 року на 23 хвилині 53 секунді запису, суддя ОСОБА_7 допустив висловлювання, які свідчать про його упередженість щодо справи та попереднє формування позиції на користь сторони обвинувачення. Зокрема, під час огляду представленої медичної картки хворого, після зауважень висловлених стороною захисту та стороною обвинувачення, під час висловлювання думки обвинуваченого стосовно можливості нанесення тілесних ушкоджень тубусом для більярдного кия, суддя зазначив: «Ми тільки гаємо час, я цей тубус у руках тримав і я цим тубусом людину з одного разу вб`ю, якщо вже так. Ну дивіться з києм отак як він зараз, близько кілограму вагою. Там така дубина, а ви кажете не вб`ю.». Такі висловлювання свідчать про упередженість судді та порушення принципу неупередженості, що є ключовою умовою справедливого судочинства.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив задовольнити її, посилався на обставини викладені в ній. Також пояснив, що в той час, коли йому було обрано запобіжний захід у виді тримання, його привозили для ознайомлення з матеріалами справи, потім, коли він у 2023 році вийшов під заставу, він також приходив знайомитися з матеріалами справи, але у повному обсязі не мав часу ознайомитися, оскільки він зараз працює та не має достатнього часу для цього.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Також пояснив, що після другого звернення з заявою про відвід судді ОСОБА_7 йому із Заводського районного суду м.Дніпродзержинська надіслали відсканові томи кримінальної справи №1 та №4. Окрім цього зазначив, що він навіть йшов на зустріч суду та доручав іншим адвокатам, які знаходяться в місті Кам`янське ознайомлюватися з матіралами справи, але через технічний збій у компютері ці файли були у нього знищені.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 та зазначив, що дляя відсторонення судді від справи потрібні докази фактичної наявності упередженості судді При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді. Отже підстави для відводу судді ОСОБА_7 відсутні.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 та зазначив, що справа розглядається вже тривалий час, а відвод судді спричине розгляд справи з самого початку, і як наслідок затягування розгляду справи та порушення прав потерпілого на своєчасний розгляд справи у розумні строки. Крім того, наявність підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України обвинувачений та його захисник не довели.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши заяву про відвід та надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновку.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також, згідно з частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак, вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В провадженні судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_7 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.

15 серпня 2024 року до провадження судді Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суть доводів заявника щодо необхідності його відводу зводиться до того, що зі сторони судді ОСОБА_7 спостерігається необ`єктивне відношення до нього та його захисника, які виявилися у не переведенні матеріалів кримінального провадження в паперовому вигляді у електронний вигляд, не доданні до електронної справи в Електронному суді, не направленні даних матеріалів для дистанційного ознайомлення адвокату, а також у тому, що під час розгляду первісної заяви про відвід судді ОСОБА_7 , справа була передана на розгляд судді ОСОБА_8 , яка, на думку заявника, не мала права розглядати цю заяву, оскільки вже брала участь у даному кримінальному провадженні як слідчий суддя на стадії досудового розслідування, та, що в судовому засіданні суддя ОСОБА_7 допустив висловлювання, які свідчать про упередженість судді та порушення принципу неупередженості, що є ключовою умовою справедливого судочинства.

Однак з такими доводами погодитись не можна, виходячи з наступного.

За приписами пунктів 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Означеним приписам законодавства кореспондує ч. 1 ст. 21 КПК України, згідно якої, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України. За змістом ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ з`їздом суддів України, суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

У Коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженому рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, надано визначення сумлінного виконання суддею своїх обов`язків, згідно із яким сумлінне і професійне виконання службових функцій передбачає, у першу чергу, повну самовіддачу судді. Розгляд справ є обов`язком кожного судді, при цьому він не має права ухилятися від розгляду справ, які перебувають у його провадженні.

Сам по собі факт не переведення матеріалів кримінального провадження в паперовому вигляді у електронний вигляд та не додані до електронної справи в Електронному суді, а також не направленні даних матеріалів для дистанційного ознайомлення адвокату не можуть створювати сумнів у неупередженості судді. Окрім цього, як слідує з пояснень самого обвинуваченого та його захисника їм ніхто конкретно не відмовляв в ознайомленні з матеріалами справи. Обвинуваеному надавалась можливість ознайомлюватися з матеріалами справи і в той час, коли він знаходився під вартою і після того, як йому змінили запобіжний захід. Як пояснив сам захосник він доручав іншим адвокатам, які знаходяться в місті ознайомлюватися з матіралами справи, але чрез технічний збій у компютері ці файли були у нього знищені.

Відносно тверджень, що заяву про відвід судді ОСОБА_7 , не мала права розглядати суддя ОСОБА_8 , оскільки вже брала участь у даному кримінальному провадженні як слідчий суддя на стадії досудового розслідування, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2.3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 02.04.2015 №25 (надалі Положення №25), розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з п.2.3.31. Положення №25, результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду, що автоматично створюється автоматизованою системою. Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями роздруковується, підписується та додається до матеріалів судової справи.

Будь яких доказів того, що вказаний протокол є недійсним або складено в порушення Положення №25, суду не надано.

Таким чином суддя ОСОБА_7 до розподілу справ ніякого відношення не має.

Відносно тверджень, що в судовому засіданні суддя ОСОБА_7 допустив висловлювання, які свідчать про його упередженість, слід зазначити наступне.

Посилання захисника обвинуваченого на обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, суд констатує, як його особисте невдоволення висловлюванням судді, що, у свою чергу, не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Зазначені у заяві про відвід судді ОСОБА_7 обставини не свідчать про його необ`єктивність чи упередженість при розгляді кримінального провадження, а є суб`єктивною оцінкою заявником висловлювань судді, які являли собою роздуми чи міркування, а отже не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді.

Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України, які б унеможливлювали розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 вказаним суддею та викликали необхідність його відводу. При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Сама ж по собі незгода з висловлюваннями судді у провадженні, не є підставою його відводу. В ухвалі від 03.07.2019 року (справа № 826/14033/17) Верховний Суд сформував правову позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. У ході розгляду заяви про відвід не встановлено з боку судді ОСОБА_7 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у розгляді кримінального провадження № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 , або які іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Таким чином, суд вважає, що заявником, в силу принципу змагальності сторін, не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_7 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, визначені КПК України, для відводу судді відсутні. Крім того, слід зазначити, що ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.06.2024 року було відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні фактично з тих самих підстав.

При вирішенні питання про відвід судді слід визначити окремо чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. по справі «Білуха проти України», справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом).

Натомість, вищенаведені приписи Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та КПК України покладають на суддю обов`язок забезпечити кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, не зловживаючи при цьому правом на відвід та не порушуючи права учасників кримінального провадження на розгляд справи по суті в розумний строк.

За таких обставин, заявлений відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним та ст.ст. 9, 75, 80 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000153 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1