Справа № 544/1849/24
пров. № 1-кс/544/346/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

10 вересня 2024 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 (діє на підставі ордера серія НОМЕР_1 від 08.09.2024),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження за №0000371 від 08.09.2024 клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Гребінка Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта базова загальна середня, розлученого, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокурори Полтавської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 а.

В обґрунтування клопотання заступник начальника СВ вказав на те, що 3 роки тому, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Києві, точної адреси під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, незаконно придбав при невстановлених обставинах та невстановленому місці ручну гранату РГО, яку в подальшому привіз за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та з того часу зберігав її без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 08.09.2024 близько 03 години 55 хвилин заздалегідь підготувавши для заподіяння тілесних пошкоджень ручну гранату РГО, перебував неподалік бесідки, яка знаходиться у дворі багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Там ОСОБА_5 близько 04 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, прагнучи самоутвердитися, показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, під час відпочинку осіб в зазначеній бесідці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив кидок вищезазначеної гранати РГО та після цього покинув місце події. В результаті вибуху від гранати РГО було поранено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким спричинені тілесні ушкодження у вигляді не проникаючих осколкових поранень. Також в ході досудового розслідування в ході обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено металеве кільце зі шплінтом від гранати РГО.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

08.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки передбачено міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Прокурор та заступник начальника СВ у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на наявність, визначених ст. 177 КПК України ризиків, та вказали, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, унеможливить запобігання вказаним ризикам. Крім того, дана справа набула суспільного інтересу.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, який він зобов`язувався виконувати та сприяти слідству. Причиною такої його поведінки було те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та образи. Потеплілих раніше не знав, бачив вдруге у житті. У вечері почув стукіт у двері, подумав, що до нього, відчинивши побачив двох чоловіків, запитав у них, що сталося, розговорився з нами, а оскільки у нього був день народження, запропонував їм випити. Алкоголь вживали на вулиці у бесідці. Гранату привіз із міста Києва, років три назад, знайшов її на вокзалі. Застосовувати гранату не хотів, це вийшло випадково, мабуть через те, що був п`яний. Вину у скоєному визнав, зробив для себе висновки. У квартирі поживає із мамою, яка є інвалідом другої групи та бабусею. Кидаючи гранату, які можуть бути наслідки цього він не розумів та не усвідомлював, оскільки рахував що вона мало ймовірно може вибухнути так як їй роки, зараз розуміє які могли бути наслідки. Гранату кинув вийшовши з квартири на вулицю. Він не пам`ятає, як зайшов до квартири, узяв гранату, як кинув її та повернувся назад додому. Зранку до нього прийшли працівники поліції і тільки тоді він усе зрозумів. Наміру заподіяти комусь шкоду у нього не було, хотів просто налякати, думав просто, що буде звук і все. На які дії потерпілих він так відреагував не пам`ятає.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, що зі слів прокурора та слідчого слідує, однією із найважливіших і найвагоміших підставі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, є те, що він буде впливати на свідків, потерпілих та навіть експерта, коли буде перебувати під домашнім арештом. Вважає, що таке твердження є поверхневим та необґрунтованим, оскільки майже у всіх клопотаннях описуються вказані події і їх можна вивчити на пам`ять. У даному випадку слід враховувати особу підозрюваного, те, що він щиро розкаюється, сприяє слідчому у проведенні досудового розслідування, крім того обрання йому запобіжного заходу, у виді домашнього арешту буде сприяти швидкому проведенню досудового розслідування. Повне визнання вини і надання розгорнутих пояснень слідчому говорить про те, що немає ніякого сенсу взагалі, з точки зору логіки і здорового глузду, обвинуваченим впливати на потерпілих та свідків, яких немає, і таким чином уникнути кримінальної відповідальності нелогічно. Під час у помешканні де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 було знайдено чеку, що говорить про те, що особа причетна до скоєння даного злочину. Вважає позицію прокурора та слідчого необґрунтованою та такою, що базується на припущеннях. Підозрюваний надав усі пояснення, визнав свою вину, покарання він не уникає. Просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить його належну процесуальну поведінку. Крім того, останній до кримінальної відповідальності не притягувався, негативних відгуків з місця проживання відносно нього немає, має на утриманні неповнолітню дитину та матір інваліда ІІ групи. Єдиною перешкодою у застосуванні домашнього арешту, зі слів прокурора є те, що квартира де підозрюваний зареєстрований та проживає, немає правовстановлюючих документів на ОСОБА_13 , діда підозрюваного, або інших осіб, які у ній проживають, але він вважає, що враховуючи норми конституції, особа зареєстрована за відповідною адресою та проживає там. Тобто у даному випадку є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, що забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного, зменшить витрати держави на його утримання, пришвидшить досудове розслідування кримінального провадження та направлення справи до суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, приходжу до висновку про відсутність обґрунтованих підстав з боку слідчого та прокурора для задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор чи слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 08.09.2024 щодо ОСОБА_5 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України (кримінальне провадження №0000371).

08.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Сукупність тих даних, які є у розпорядженні органу досудового розслідування, з позиції практики Європейського суду з прав людини, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». У даному кримінальному провадженні міститься інформація, яка дає підстави вважати ймовірною причетність підозрюваного до вчинення злочину, що є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Виходячи з наданих суду матеріалів, на даному етапі слідчий суддя вбачає обґрунтовану підозру стосовно вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З огляду на викладене, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором та слідчим у судовому засіданні не підтверджена жодними доказами.

Суд не вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи вище викладене та в силу п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам.

Заступник начальника СВ та прокурор у ході судового розгляду не навели переконливих аргументів щодо неможливості запобіганню встановленим ризикам, якщо до підозрюваного буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Оскільки при розгляді клопотання доведено обґрунтованість підозри та не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає наявними всі підстави для застосування до ОСОБА_5 у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Приймаючи таке рішення, суд, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних порушень, пояснення підозрюваного у судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом із непрацездатними матір`ю та бабусею у АДРЕСА_2 , житло придатне для проживання і наявні всі умови. Відповідно до характеристики наданої виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , депутатом міської ради не є. За час реєстрації останнього за вказаною адресою письмових заяв і скарг від жителів громади не надходило. Іншою інформацією про ОСОБА_5 Гребінківська міська рада не володіє. Має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження та матір, яка є інвалідом другої групи та які перебувають на його утриманні. Підозрюваний ОСОБА_5 має тимчасові заробітки, періодично працює по найму у м. Києві. Вину свою у вчинених злочинах підозрюваний визнав у повному обсязі. Факту перешкоджання проведення досудового розслідування не встановлено. Підозрюваний ОСОБА_5 раніше ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також, суд вказує на тому, що особи, які вчинили злочини різної тяжкості, в однакове становище ставити не коректно, оскільки це порушує його моральні принципи та статус його як особистості. Слідчий суддя, не може погодитися, що тяжкість покарання, яке може бути призначене особі за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, має впливати на вид запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, в конкретному випадку, з урахуванням психологічного ставлення підозрюваного до злочинних діянь та наслідків.

Також, слідчий суддя зазначає, що обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не дає можливості спілкування із свідками та потерпілими.

Домашній арешт є одним із тих видів запобіжних заходів, що полягає у встановленні повного контролю за життям підозрюваного під час його перебування за місцем проживання. Домашній арешт застосовується в тих випадках, коли застава є занадто м`яким запобіжним заходом, а тримання під вартою занадто суворим. До того ж мета застосування домашнього арешту та ж сама, як і у інших запобіжних заходів забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, суд зобов`язує ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 та роз`яснює останньому те, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції (органу внутрішніх справ) з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

При цьому суд покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 10 листопада 2024 року, включно, заборонивши підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не покидати місце фактичного відбування домашнього арешту ( АДРЕСА_2 ), без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками.

Зобов`язати ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції (органу внутрішніх справ) з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16 год. 10.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1