Справа № 642/5685/24
Провадження № 1-кс/642/3173/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002384 від 18.10.2023

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Біляївського району Одеської області, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 , який має військове звання: солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002384 від 18.10.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Указу Президента України Ne69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи військовослужбовцем за мобілізацією, призваним у період воєнного стану, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) НОМЕР_2 від 03.07.2023 прийнятий на військову службу до Збройних Сил України, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду оператора 10 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». З 03.07.2023 ОСОБА_6 приступив до виконання службових обов?язків.

Отже, відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» останній вважається військовослужбовцем, який призваний на військову службу за мобілізацією у період воєнного стану.

Солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях, а саме ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 No 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 No 551-XIV, які зобов?язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 07.07.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) без дозволів командирів та поважних причин, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

При цьому, на місце несення служби ОСОБА_6 не повернувся, перебуває поза місцем несення служби, обов?язки з військової служби за посадою не виконує, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний від службових обов?язків час проводив на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби.

18.09.2024 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто нез' явленні з відпустки до місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем служби ОСОБА_6 , його місцем реєстрації, на адресу родичів та захиснику.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_6 переховується від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема, матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби ОСОБА_6 , показаннями військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з приводу дезертирства військовослужбовцем ОСОБА_6 ,іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності

Слідчий вважає, що Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк від шести років до дванадцяти років позбавлення волі.

Слідчий зазначає, що метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , для чого необхідно забезпечити явку підозрюваного до слідчого суді для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_6 ухиляється від явки до слідчого, не має офіційного місця роботи, а тому не має стійких соціальних зв?язків, і відтак існують умови, за яких може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного (обвинуваченого) у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Окрім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, адже підозрюваний може вплинути на свідків, які разом проходили військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Також наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, пов?язаний тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для ного, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з мстою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

18.09.2024 постановою Слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності, і підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, переховується від органу досудового розслідування, тому з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_6 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виникла необхідність у наданні дозволу на затримання останнього.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

19.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 187 КПК України слідчий суддя приймає рішення в порядку, передбаченому ч.ч. 2, 3 ст. 189 КПК України тобто негайно в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, прокурор повинен довести, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав на тримання під вартою підозрюваного, а також є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу обставини.

Відповідно до ст. 189 КПК України суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що фактичне місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено, на виклики слідчого не з`являється, підозрюваного оголошено в розшук, що свідчить про реальну можливість останнім ухилитись від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках вказаного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_6 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, слідчий суддя вважає доцільним встановити строк дії ухвали на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали - 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного до слідчого судді або через шість місяців із дати її постановлення, або в разі її відкликання прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_7