Справа № 405/7806/24
провадження № 1-кп/405/270/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002734 від 24.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, про закриття на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив:

До Ленінського районного суду м.Кіровограда надійшло клопотання прокурора, відповідно до якого прокурор Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002734 від 24.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, з моменту вчинення правопорушення минуло більше, ніж три роки.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, підтвердив, що в ході проведення досудового розслідування жодній особі не вручалось повідомлення про підозру.

В судовому засіданні захисник потерпіла та її захисник заперечили проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, потерпілу та її захисника, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті. Закриття кримінального провадження з вказаних підстав здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На виконання вказаних вимог КПК України прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

В ході з`ясування підстав для закриття кримінального провадження судом були досліджені матеріали цього провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2020 до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 23.04.2020 в період часу з 12:00 до 15:00 год. невідомі особи виносили належні їй речі з квартири АДРЕСА_1 , а саме, 2 гардероби, 3 ліжка, телевізор, особисті речі, посуд, одяг, 3 столи на суму близько 20 000 грн.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 24.04.2020 за №0002734, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Санкція ч.1 статті 185 КК України станом на дату вчинення кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням викладених норм, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, наразі є кримінальним проступком, а на момент вчинення кримінального правопорушення було злочином невеликої тяжкості.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тобто, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України складає 3 роки.

Аналіз норми п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов невстановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У положенні вказаної норми законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, на що вказав Верховний Суд в своїй постанові від 23.02.2021 в справі №397/42/20 (провадження №51-5156км20).

Дослідивши матеріли кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, потерпілої та її захисника, суд прийшов до наступного висновку, так з матеріалів кримінального провадження, а саме з клопотання потерпілої від 29.06.2021 вбачається, що речі з її квартири були винесені представниками АТ «Альфа-Банк» та вказує особу, яка безпосередньо виносила речі з її квартири, про що був складений акт за підписом ОСОБА_6 щодо переліку винесеного майна з квартири. Крім того, згідно протоколу допиту свідка від 05.06.2020 ОСОБА_6 вказав, що 23.04.2020 він разом зі співробітниками банку приїхали з грузовим автомобілем до квартири АДРЕСА_1 та почали вивантажувати особисті речі під акт та фотофіксацію.

Таким чином, під час досудового розслідування заявниця ОСОБА_5 прямо вказувала на особу, яка можливо вчинила інкримінований злочин.

У зв`язку з викладеним, суд робить висновок про те, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки стороні обвинувачення фактично відома особа, яка можливо вчинила кримінальне правопорушення за даною кваліфікацією, що позбавляє застосувати вимоги п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.284, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002734 від 24.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про закриття на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Матеріали кримінального провадження за № 0002734 від 24.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернути прокурору Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7