Центральний районий суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, працював до затримання директором КП ММР "Миколаївська ритуальна служба", не одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання вказав, що ризики, які існували на момент застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а саме: переховування від суду, оскільки ОСОБА_3 , який обізнаний про те, що на даний час частина території України перебуваєпід тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливлює його розшук, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років або довічного позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування не вдалося віднайти та вилучити один з мобільних терміналів, з якого ОСОБА_6 надсилав представнику спецслужб рф списки загиблих військовослужбовців ЗСУ та вчиняв дії, направлені на видалення відомостей з особистого листування між ним та представником спецслужб рф; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що одним зі свідків у кримінальному провадженні є працівниця КП ММР "Миколаївські ритуальні послуги" ОСОБА_7 , на яку обвинувачений може незаконно впливати з метою зміни наданих нею показань; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, зважаючи на характер злочинних дій, у яких ОСОБА_3 обвинувачується, а також те, що його злочинна діяльність була припинена лише за втручанням правоохоронних органів, продовжують існувати і на даний час не зменшилися, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на недолучення до клопотання доказів ризиків, про існування яких стверджується прокурором, їх недоведеність, не зазначення у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які вже були досліджені судом, наслідків від діянь ОСОБА_3 у зв`язку із їх відсутністю, просив суд змінити застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово з використанням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, просив про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою, вказавши на недоведеність існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, недолучення доказів на їх підтвердження безпосередньо до клопотання, окрім тих, що досліджуються судом під час розгляду кримінального провадження, незазначення які саме інтереси суспільства вимагають застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність у нього сім`ї: дружини, малолітньої доньки та матері похилого віку, позитивної характеристики з місця роботи, неналежність та недопустимість доказів, поданих до суду стороною обвинувачення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи клопотань прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, яке розглядається судом, 21.10.2022 р. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 затримано та повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

23.10.2022 р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, який в ході розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, неодноразово був продовжений судом у звязку із продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, триває.

Досліджені в ході судового розгляду справи матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики передбачені, п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , який хоча до кримінальної відповідальності і притягується вперше, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, проте обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч.2 ст.111 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також дію воєнного стану в Україні, з огляду на обставини ймовірно вчинених обвинуваченим злочинів, які згідно з обвинувальним актом були припинені лише внаслідок втручання правоохоронного органу, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, його характеру, тяжкості та суспільної небезпечності, свідчить про існування ризику переховування від суду, а також про те, що перебуваючи на волі він зможе продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Крім того, на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження, в ході якого продовжується дослідження доказів, будь-які свідки не допитувалися, що свідчить про існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, у цьому кримінальному провадженні, який на даний час судом не допитаний.

На даному етапі судового розгляду неможливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, оскільки такий не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені судом і продовжують існувати.

З урахуванням наведеного, обставин ймовірно вчинених обвинуваченим злочинів, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, а, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту не забезпечить належне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків, що виключає можливість задоволення клопотання сторони захисту та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, що не є можливим і в силу імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується лише запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Другого сенату Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2024 від 19 червня 2024 року, відповідно до якої КСУ дійшов висновку, що частина шоста статті176 Кримінального процесуального кодексу України не суперечить статтям 3, 8, частинам першій, другій статті 29, частині першій статті 55, частині першій статті 62, частині першій статті 64 Конституції України. Крім того, Конституційний Суд України згідно з цим рішенням вбачає правомірною мету, з якою законодавець доповнив частиною шостою статтю 176 КПК, маючи намір посилити захист суверенітету територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України за рахунок установлення вказаною нормою Кодексу тимчасово (на період дії воєнного стану) особливого порядку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до осіб, яких підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів, які за тяжкістю й характером є наднебезпечними в умовах воєнного стану та зазначив, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 статті 176 КПК у суду є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177 та 178Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Викладене свідчить про те, що застосування застави як більш м`якого запобіжного заходу є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-05, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного є неможливим, оскільки менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання встановленим ризикам, та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвминуваченого, у зв`язку з чим, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не слід визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Саме по собі те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, має постійне місце проживання та малолітню дитину на утриманні, не зменшують встановлені судом ризики, та не є визначальним для вирішення питання для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 615 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 19.12.2024р. включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на менш тяжкий запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1