Справа №463/4542/24
Провадження №1-кс/463/4526/24
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «Компанія Вуд-пром» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Компанія Вуд-пром», як володілець майна, звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 року.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000782 від 14.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 та ч. 1 ст. 366 КК України, яке виявлено та вилучено в ході обшуку, проведеного в період з 08.30 год. 23.05.2024 до 19.32 год. 24.05.2024, зокрема на: папку прошиту з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД за 4 квартал» 2022р на 114 арк., папка прошита з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД ІІІ квартал 2022 р. на 153 арк., папка прошита з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД (січень-травень) 2022 р. на 196 арк., папка прошита з надписом «ВМД 2024» на 15 файлів, загальна кількість сторінок: 144, 89 ТТН «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» за січень-травень 2024 року.

Зазначає, що арешт накладено безпідставно, оскільки ТОВ «Компанія Вуд-пром» здійснює свою підприємницьку діяльність в галузі деревобробки, і здійснення такої діяльності без оригіналів вилучених документів є неможливим, внаслідок чого підприємству завдаються значні збитки. Звертає увагу на те, що накладення арешту на зазаначене у клопотанні майно було предметом розгляду слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області та Волинського апеляційного суду, ухвалами яких в задоволенні клопотань про накладення арешту на дане майно було відмовлено, вважає, що дії працівників правоохоронних органів є незаконними, внаслідок таких порушується право власності на належне ТОВ «Компанія Вуд-пром» майно.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав з наведених в такому мотивів, просив скасувати арешт на зазначене у клопотанні майно та зобов`язати слідчого та/або процесуального керівника у кримінальному провадженні повернути вищезазначену документацію. Звертає увагу, що направлення слідчим документів до ГУ ДПС у Волинській області для проведення перевірки здійснено без правових підстав та повноважень на це, а вчинено такі дії за день до судового засідання з метою неповернення документів заявнику.

Слідчий проти задоволення клопотання заперечив вказав, що майно на яке накладено арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні в межах якого заплановано проведення ряду експертиз, тому в задоволенні клопотання просив відмовити. Окрім цього, на даний час документи направлені до ГУ ДПС у Волинській області для проведення перевірки.

Вивчивши клопотання, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання про арешт майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000782 від 14.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час проведення обшуку з 08.30 год. 23.05.2024 до 19.32 год. 24.05.2024, виявлено та вилучено вказане у данному клопотанні майно.

Постановою слідчого від 24.05.2024 вказане вище майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді від 29.05.2024 на вказані документи було накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою унеможливлення втрати речових доказів, вибуття майна з власності та нанесенню можливих збитків третім особам, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування було накладено арешт.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також при розгляді даної заяви слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Питання накладення арешту на зазанчене у клопотанні майно неодноразово було предметом розгляду судів Волинської області, в межах іншого кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, оскільки арешт на вказане майно накладено для забезпечення збереження речових доказів з метою унеможливлення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, у зв`язку з чим потреба в арешті майна продовжує існувати і на даний момент, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна в цілому є передчасним.

Разом з тим, з метою уникнення порушення права володільця майна на здійснення підприємницької діяльності, відповідно і порушення прав володільця, який надалі може нести значні збитки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вище вказані документи слід повернути представнику ТОВ «Компанія Вуд-пром» на відповідальне зберігання під письмову розписку, відповідно арешт в цій частині слід скасувати, а клопотання задовольнити частково. При цьому, покликання слідчого на направлення документів до ГУ ДПС у Волинській області і неможливість їх повернення не спростовує висновків суду.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ТОВ «Компанія Вуд-пром» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині права зберігання, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000782 від 14.11.2023, яке виявлено та вилучено в ході обшуку, проведеного в період з 08.30 год. 23.05.2024 до 19.32 год. 24.05.2024, а саме на: папка прошита з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД за 4 квартал» 2022р на 114 арк., папка прошита з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД ІІІ квартал 2022 р. на 153 арк., папка прошита з надписом «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» ЄДРОПУ 42764188 ВМД (січень-травень) 2022 р. на 196 арк., папка прошита з надписом «ВМД 2024» на 15 файлів, загальна кількість сторінок: 144, 89 ТТН «ТОВ «КОМПАНІЯ «ВУД-ПРОМ» за січень-травень 2024 року.

Зобов`язати слідчого та/або процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000782 від 14.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 366 КК України, повернути вище вказані оригінали документів представнику ТОВ «Компанія Вуд-пром» на відповідальне зберігання під письмову розписку.

Копію ухвали надіслати прокурору Львівської Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Львівської обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000782 від 14.11.2023, для організації виконання в частині повернення майна.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 02.09.2024 о 13.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1