Справа № 308/9277/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові - ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 29.05.2024 року внесені до ЄРДР за № 0000236, погоджене з прокурором, відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на посаді стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000236 від 29.05.2024, за підозрою ОСОБА_4 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2023 ОСОБА_4 призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.03.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту,- начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 та заступник командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_8 , за своїм службовим становищем та військовим званням, є начальниками військовослужбовцю ОСОБА_4 , який в силу вимог статей 29, 30, 35, 37 Статуту, зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін.

Досудовим розслідуванням встановлено, що стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 28.05.2024, о 15:30 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.05.2024 № 50/2/1/2-2518дск-Е, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 .

В подальшому, стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 29.05.2024, о 05:00 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) командира в/ч НОМЕР_1 № БР-33 від 28.05.2024 № 50/115/2-116дск, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

29.05.2024, після вчинення зазначеного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня, тобто 29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження.

Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості та відповідної категорії.

На даний час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Зазначений злочин, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, а також відноситься до злочинів певної категорії, а саме до кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КК України, сторона обвинувачення вважає, що заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України викладені у попередньому клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , не зменшились та виправдовують тримання останнього, під вартою, такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому не виключається можливість, що останній, будучи військовослужбовцем проживаючи неподалік лінії державного кордону України, та очевидно будучи добре обізнаним з особливостями несення служби прикордонних нарядів, а тому наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України, в тому числі на тимчасово окупованій території.

Також, наявний обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КК України, обставини які перешкоджають завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є, зокрема, те, що в рамках цього кримінального провадження для проведення повного, об`єктивного досудового розслідування та його завершення, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які з обґрунтованих причин, не могли бути проведенні в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою, з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема необхідно : - провести судову психіатричну експертизу на предмет осудності ОСОБА_4 ; - з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій правопорушника та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або нової підозри або прийняти рішення в порядку ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України; - здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у даному кримінальному провадженні; - із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

Характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Оцінюючи в сукупності викладене, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. ст. 183, 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.07.2024.

Відповідно до постанови керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 29.05.2024, за підозрою ОСОБА_4 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 29.08.2024 включно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий просить продовжити строк дії раніше обраного Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/9277/24 від 31.05.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладеними в такому мотивами. Зазначила, що підозра є обґрунтованою. Перераховані слідчим у клопотанні ризики не зменшилися.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення внесеного слідчим клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.402 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

29.05.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.07.2024.

Однак, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу від 31.05.2024 не вбачається за можливе внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених злочинів.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 був обраний посилаючись на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи/та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати, а тому є підстави для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Крім цього, при вирішенні клопотання по суті, слідчий суддя також враховує те, що постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 29.08.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно: провести судову психіатричну експертизу на предмет осудності ОСОБА_4 ; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій правопорушника та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або нової підозри або прийняти рішення в порядку ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у даному кримінальному провадженні; із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме - до 29.08.2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1