Справа № 359/6330/24
Провадження № 1-кп/359/545/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001602 від 13.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

12.12.2021, близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 24 км. автодороги Н-08 сполученням м. Бориспіль - м. Дніпро, на території Бориспільського району Київської області, здійснюючи рух при цьому зі сторони м. Київ в напрямку міста Дніпро, в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», діючи з необережності, проявивши кримінально противоправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку, у своїй полосі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з пошкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилася внутрішньою крововтратою, відриву брижі ділянки тонкої кишки з некрозом, крайового розриву ділянки лівої долі печінки, крайового відриву дна жовчного міхура, заочеревинної тазової гематоми, множинних гематом брижі тонкої кишки, багатоуламкового закритого перелому правої променевої кістки в нижній третині, перелому лобкової кістки тазу справа, множинних ран, саден лівого передпліччя, лівої гомілки, спини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, не оспорює жодні фактичні обставини кримінальних правопорушень, погоджується із правовою кваліфікацією дій та підтвердив, що дійсно 12.12.2021, близько 17 години 30 хвилин, він керував автомобілем «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі зі сторони м. Київ в напрямку міста Дніпро та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з іншим автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, у своїй полосі руху. Обвинувачений не знає та не може пояснити, що з ним фактично сталося. ОСОБА_4 визнає, що ним порушено вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений, захисник, прокурор, представник потерпілого не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, засудив свою поведінку, добровільно в повному обсязі відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, а тому щире каяття та добровільне відшкодування шкоди суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено необережний злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

Потерпілий ОСОБА_7 у своїй заяві підтвердив повне відшкодування обвинуваченим шкоди та просив суд призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі та не застосовувати додаткове покарання.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують покарання, доводи та позицію представника потерпілого, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає можливість суду як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати такого покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування, і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд, залежно від конкретних обставин кримінального провадження. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 керуючи джерелом підвищеної небезпеки, наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, вчинив кримінальне правопорушення, хоч і з необережності, але шляхом порушення вимог ПДР в нескладній дорожній обстановці з виїздом на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з іншим автомобілем, що призвело до спричинення потерпілому, зокрема, тяжких тілесних ушкоджень. Отже, зазначені обставини мають значення під час вибору заходу примусу та для забезпечення його мети, а сукупність цих обставин свідчить про те, що обране засудженому покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту як самим засудженим, так і іншими особами.

У судовому засіданні прокурор, потерпілий, захисник просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування основного покарання з випробуванням. В обґрунтування своєї позиції учасники провадження послалися на те, що ОСОБА_4 вчинив необережний злочин за відсутністю обтяжуючих обставин, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та повністю відшкодував шкоду.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи тяжкість та особливість цього злочину, зокрема характер діяння, наслідки які настали, обстановку, спосіб та місце його вчинення, зважаючи на індивідуальні особливості обвинуваченого, приймаючи до уваги думку учасників провадження, суд приходить до висновку про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства. На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 55, 77 КК України строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами слід обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Щодо цивільного позову, заявленого ОСОБА_7 , то суд вважає за необхідне залишити його без розгляду, оскільки потерплий, посилаючись на повне відшкодування шкоди, заявив клопотання про залишення позову без розгляду та надав відповідну заяву до суду.

Накладений арешт на автомобіль марки «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням якого перебував ОСОБА_7 ; автомобіль марки «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням якого перебував ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_7 ; автомобіль марки «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 .

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 12596,8 грн.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки слід обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2021 року на автомобіль марки «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням якого перебував ОСОБА_7 ; автомобіль марки «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням якого перебував ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «FORD KUGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_7 ; автомобіль марки «FORD ECOSPORT», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 12596,8 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1