Справа № 346/6959/23
Провадження № 11-кп/4808/391/24
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000472 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років та шість місяців.

Строк відбуття засудженим ОСОБА_8 вказаного покарання ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 02.09.2023 року.

До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 , залишено без змін.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений умисно протиправно заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_12 .

Злочин вчинено за таких обставин.

02.09.2023 року близько 17 год. 00 хв. у кімнаті будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , між потерпілим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим, який є сином вказаного потерпілого, на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виник черговий конфлікт, під час якого обвинувачений неодноразово наніс потерпілому удари руками та ногами в обличчя та інші частини голови. Після цього потерпілий вийшов з цієї кімнати будинку, де проживав обвинувачений, та пройшов до місця свого проживання, а саме у кімнату літньої кухні, яка належить до вказаного будинковолодіння.

Обвинувачений, будучи обуреним та розлюченим поведінкою потерпілого, взяв до рук розкладний ніж та пішов у кімнату літньої кухні, де проживав потерпілий, маючи намір умисно протиправно заподіяти йому смерть, тобто вчинити умисне вбивство потерпілого.

02.09.2023 року близько 17 год. 30 хв. обвинувачений зайшов у приміщення кімнати вказаної літньої кухні, де, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого та із застосуванням зазначеного розкладного ножа наніс потерпілому три удари в область грудної клітки, шиї та правого плеча.

В результаті вказаних злочинних дій обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирового шару, клітковини середостіння, II ребра справа з м`язами II міжребер`я, пристінкової плеври, серцевої сорочки грудного відділу аорти, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку) кровотечами; колото-різаного поранення шиї з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів; колото-різаного поранення правого плеча з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів; синців лобної ділянки, верхньої повіки правого ока; садна лобної ділянки, правого надпліччя, правої надбрівної ділянки; крововиливів у м`які тканини голови.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженнями шкіри, підшкірно-жирового шару, клітковини середостіння, ІІ ребра справа із м?язами II- міжребер?я, пристінкової плеври, серцевої сорочки, грудного відділу аорти, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку) кровотечами спричинили смерть потерпілого.

Не погодившись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.05.2024 року і справу направити для нового розгляду.

Вважає вирок суду надто суворим та частково необґрунтованим.

Зокрема, вказує, що він визнав вину частково, оскільки не мав наміру та умислу позбавляти життя батька, як це сталось не може пояснити до цього часу. Спочатку батько його вдарив вилами по голові, після чого він втратив свідомість, через деякий час він пішов до батька та наніс йому ножове поранення, що спричинило його смерть. Аналогічні показання він надавав в суді першої інстанції, проте суд не взяв їх до уваги. При цьому, захисник в суді першої інстанції доводив, що він вчинив умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло наслідок протизаконного насильства та тяжкої образи з боку потерпілого. Крім того, захисник просив призначити додаткову судово-психіатричну експертизу, оскільки при проведенні первинної експертизи не ставилось перед експертом питання чи перебував він в стані сильного душевного хвилювання. Однак, судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання. Вважає, що вищевказані обставини давали суду підстави для перекваліфікації його дій з ч.1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України. Просить суд врахувати його вік, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також те, що потерпілі просили призначити йому не суворе покарання.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- потерпіла ОСОБА_10 не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого;

- потерпіла ОСОБА_11 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційних доводах не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України. Вказує, що напередодні події разом з сусідом вживав алкогольні напої. 02.09.2023 року, перебуваючи в кімнаті свого будинку, між ним та батьком виник конфлікт, під час якого останній завдав йому ударів гралями, які призвели, в тому числі, до втрати кінцевої фаланги одного з пальців на руці, після чого батько пішов геть. Обвинувачений взяв ніж та пішов до батька в кімнату в літній кухні, де наніс йому удари ножем. Стверджує, що перебував у стані сильного душевного хвилювання через неправомірні дії батька, а тому його дії слід перекваліфікувати на ст. 116 КК України.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження та мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про його перебування у стані сильного душевного хвилювання та прийшов до обґрунтованого висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Статтею 116 КК України передбачено відповідальність за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Необхідною умовою кваліфікації дій винного за ст. 116 КК України є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого.

Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого чи протікає швидко і бурхливо, та певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними. Для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, має проводитися судово-психіатрична експертиза.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок судово-психіатричної експертизи №380/2023 від 31.10.2023 року, відповідно до якого обвинувачений будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, а на вказаний період обвинувачений перебував в стані гострої алкогольної інтоксикації неускладненої, що згідно з MKX-10 F10.00. Тому на зазначений період обвинувачений перебував і перебуває на час проведення вказаної експертизи в стані, при якому здатний в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений не потребує ( т.2, а.п.16- 19).

При цьому, за змістом вказаного висновку, обвинувачений ОСОБА_8 пояснював експерту, що «… в суботу пив горілку, вино. Прийшов додому від ОСОБА_2 біля 5-ї години, хотів тиснути яблучний сік. Коли розмовляв з мамою, то батько почав мені казати, щоб я йшов на війну, гроші заробляв. Тоді я пішов до себе в хату, скрутив цигарку, зайшов батя з граблями, я взяв ніж, бо хотів його налякати, він вдарив мене по голові, я впав…, ну а потім вийшов на сходи… та я зробив, хто інший міг…»

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для проведення повторної судово-психіатричної експертизи, оскільки висновки вищевказаної експертизи належним чином вмотивовані та враховують доводи обвинуваченого щодо наявності в нього сильного душевного хвилювання.

Так, в суді першої та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, та спричинив потерпілому тілесні ушкодження ножем через неправомірні дії останнього. Разом з тим, зі змісту пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він повністю визнає, що потерпілий ОСОБА_12 заподіяв йому тілесні ушкодження під час конфлікту, який виник в кімнаті будинку, в той час як злочин було вчинено ним через деякий час в літній кімнаті за місцем проживання потерпілого.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 дійсно виник черговий конфлікт, під час якого обвинувачений неодноразово наніс потерпілому удари руками та ногами в обличчя та інші частини голови. Після цього потерпілий ОСОБА_12 вийшов з кімнати будинку, де проживав обвинувачений, та пройшов до місця свого проживання, а саме у кімнату літньої кухні, яка належить до вказаного будинковолодіння.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи обуреним та розлюченим поведінкою потерпілого, взяв до рук розкладний ніж та пішов у кімнату літньої кухні, де проживав потерпілий, маючи намір умисно протиправно заподіяти йому смерть, тобто вчинити умисне вбивство потерпілого, наніс потерпілому три удари в область грудної клітки, шиї та правого плеча розкладним ножем, спричинив потерпілому тілесні ушкодження,внаслідок яких наступила смерть потерпілого.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 02.09.2023 року та фото таблицями до нього, зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину приміщення кімнати літньої кухні, що за адресою АДРЕСА_1 , де на відстані 30 см. від входу виявлені сліди речовини бурого кольору та між диваном та піччю коричневого кольору виявлено труп ОСОБА_12 . Крім того, паралельно входу у житлове приміщення на відстані 5 м наявне ще одне житлове приміщення, на стіну якого приперті вила, на яких наявні сліди речовини бурого кольору. Надворі наявні сліди речовини бурого кольору. З лівого боку наявні двері, які ведуть до спального приміщення, в якому на відстані 30 см з боку входу наявні плями речовини бурого кольору. Увійшовши в кімнату поряд зліва, наявні два м`яких крісла, на яких розміщені поліетиленові пакети, на одному з яких наявні сліди речовини бурого кольору, біля крісла на відстані 10 см. наявний клаптик газети, на якому наявна речовина бурого кольору. На бетонній доріжці виявлено плями речовини бурого кольору розмірами 35 см на 30 см. На бордюрі, який знаходиться перед входом у вказаний інший будинок, виявлено матеріал біологічного походження, схожий на фалангу пальця руки та плями речовини бурого кольору. На відстані приблизно 1,5 м. вправо під рукою виявлено розкладний ніж у складеному стані. В ході вказаного огляду вилучено вказані предмети та відповідні змиви (т.1, а.п. 108- 138).

Вищевказаний протокол огляду місця події свідчить про те, що судом правильно встановлено місце злочину, оскільки дані протоколу повністю узгоджуються з іншими доказами в провадженні, показаннями обвинуваченого.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 5 червня 2023 року по справі 587/241/18 зазначив, що кваліфікація дій за ст. 116 КК України виключається у ситуаціях, коли під час безпосереднього здійснення злочину винна особа перебувала у звичайному психічному стані, а не у стані сильного душевного хвилювання, навіть якщо вбитий протиправно поводився стосовно неї, що й стало мотивом злочину. Протиправна поведінка вбитого в такому разі може бути визнана обставиною, яка пом`якшує покарання.

При кваліфікації дій особи за ст. 116 КК України стан сильного душевного хвилювання є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони умисного вбивства, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Також Верховний Суд зауважив, що з огляду на формулювання диспозиції ст. 116 КК України, вирішальне значення для визначення сильного душевного хвилювання має саме фаза раптових активних дій, під час якої вчинено умисне вбивство, при цьому перша фаза (довготривала вона чи короткочасна) юридичного значення не має.

Таким чином не має значення тривалість першої фази, під час якої виникла причина, а провідного значення набуває лише раптовість (суб`єктивна та об`єктивна несподіваність) самого афектованого вибуху, що повністю відповідає юридичному визначенню сильного душевного хвилювання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_13 .

З суб`єктивної сторони умисне вбивство характеризується умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст.118 КК України, а саме умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони Так, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

До критеріїв визначення необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 524/113/15-к (провадження № 51-2472км18).

Разом з тим, зі змісту встановлених судом конкретних фактичних обставин, вбачається, що ОСОБА_8 не перебував у стані необхідної оборони, оскільки було відсутнє

суспільне небезпечне посягання, яке загрожувало його життю та здоров`ю.

Відповідно до даних протоколу огляду трупа від 04.09.2023 року та фототаблицями до цього протоколу, було проведено огляд трупа ОСОБА_12 , який розміщений в морзі комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . При огляді трупа виявлено ушкодження в лобній ділянці зліва, садно 5 на 4 см., з правого боку - синець 6 на 5 см., на верхній повіці правого ока - синець 3 на 1 см., на передній поверхні грудної клітки - рана веретеноподібної форми 3 на 0,5 см. На правій боковій поверхні шиї наявна рана лінійної форми, довжиною 4 см., на передній поверхні правого плеча - рана 2 на 0,5 см. Синці багряно-синього кольору, садна з підсохлими поверхнями, краї ран рівні. В ході вказаного огляду вилучено вказані предмети, які в подальшому визнано речовими доказами (т.1, а.п. 140- 147).

Згідно з висновком експерта №177 від 02.09.2023 року, складеного за наслідками проведення судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_12 настала від масивної крововтрати внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженнями шкіри, підшкірно-жирового шару, клітковини середостіння, ІІ ребра справа із м?язами II- міжребер?я, пристінкової плеври, серцевої сорочки, грудного відділу аорти, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку) кровотечами, на що вказують дані розтину трупа: наявність колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітки, рановий канал якої проникає в грудну порожнину, порожнину перикарду, ушкодивши стінку висхідного відділу аорти з масивними крововиливами в м`які тканини та кровотечею в праву плевральну порожнину (1000 мл), серцеву сорочку (100 мл рідкої крові та 250 мл згортків), а також результати судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів, при якому виявлено: масивні крововиливи по ходу ранового каналу в м`язи, стінку аорти; виражене малокрів?я внутрішніх органів.

Враховуючи вираження трупних явищ (трупне заклякання добре виражене у всіх групах досліджуваних м`язів; трупні плями блідо-синього кольору, острівчатого характеру, при натискуванні динамометром із силою 2 кг/см-бліднуть і відновлюють свій колір через 30 хвилин; гнилісні зміни не виражені), а також безпосередню причину смерті (різке знекровлення), слід вважати, що смерть ОСОБА_12 настала в термін 8-24 годин до початку судово-медичної експертизи трупа в морзі.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження:

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирового шару, клітковини середостіння, ІІ ребра справа з м?язами II- міжребер?я, пристінкової плеври, серцевої сорочки, грудного відділу аорти, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку) кровотечами;

- колото-різане поранення шиї з ушкодженням шкіри, пішкірно-жирової клітковини, м?язів;

- колото-різане поранення правого плеча з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів;

- синці лобної ділянки, верхньої повіки правого ока;

- садна лобної ділянки, правого надпліччя, правої надбрівної ділянки;

- крововиливи в м`які тканини голови.

Проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки, згідно пункту 2.1.3., підпунктів: й,о, п Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як таких, що є небезпечними для життя. Інші тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Колото-різані поранення грудної клітки, шиї та правого плеча утворилося від ударної дії плоского колючо-ріжучого предмету типу ножа, про що свідчать рівні краї ран, один - гострокутний, інший - заокруглений чи роздвоєний кінці, щілиноподібна форма ран, а також переважання глибини ран над їх довжиною.

Синці лобної ділянки, верхньої повіки правого ока; садна лобної ділянки, правого надпліччя, правої надбрівної ділянки; крововиливи в м?які тканини голови спричинені дією тупих твердих предметів.

Зазначені тілесні ушкодження спричинені незадовго до настання смерті потерпілого (до 30 хвилин), про що свідчать їх морфологічні властивості, а саме: відсутність ознак загоєння ран, забарвлення крововиливів (темно-червоного кольору), характер ушкодження грудної клітки, яке привело до настання смерті (ушкодження висхідного відділу аорти з розвитком гемоперикардиту і гемотораксу), а також дані судово-гістологічного дослідження м?яких тканин ранового каналу та м?яких тканин голови, при якому виявлено крововиливи без ознак реактивних змін (крововиливи представлені незміненими еритроцитами, зернистою масою оранжевого кольору).

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено три колото-різаних поранення: грудної клітки, шиї та правого плеча. Рановий канал грудної клітки проходить в напрямку спереду назад, зверху вниз і зліва направо: рановий канал шиї проходить в напрямку спереду назад, справа наліво і зверху вниз; рановий канал правого плеча проходить в напрямку спереду назад. Враховуючи направленість ранових каналів, слід вважати, що травмуюча дія колючо-ріжучим предметом здійснювалась по відношенні до потерпілого в основному в напрямку спереду назад.

Шляхом контрасно-дифузійного методу дослідження шматка шкіри грудної клітки із колото-різаною раною, на краях і стінках рани накладень заліза не виявлено. (висновок експерта № 134 від 25.09.2023 року медико-криміналістичної експертизи клаптя шкіри від трупа ОСОБА_12 )

Враховуючи характер та кількість тілесних ушкоджень, які виявлені на трупі, ОСОБА_12 було спричинено три ушкодження колючо-ріжучим предметом і не менше трьох ушкоджень тупим твердим предметом.

Судово-медичних даних, які б вказували яким було розташування потерпілого і нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень немає, однак, беручи до уваги переважний напрям ранових каналів колото-різаних поранень, слід вважати, що в момент їх отримання ОСОБА_12 був повернутий передньою поверхнею тіла до нападника.

Тілесних ушкоджень, характер та розташування яких могли б свідчити про можливість їх утворення під час боротьби чи самооборони, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 не виявлено.

Характер тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_12 , не виключає можливості здійснювати деякий час після їх отримання (до настання смерті) які-небудь самостійні рухи (кричати, пересуватись, оборонятися тощо) останнім, після їх отримання.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та спинно-мозкової рідини від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові-0,96 проміле, в сечі- 0,48 проміле, що при житті відповідає легкому алкогольному спянінню у фазі всмоктування алкоголю в організм.

Кров із трупа ОСОБА_12 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». (т.1 а.п.163-165).

Водночас, відповідно до даних висновку експерта № 452 від 04.09.2023 року, складеного за наслідками проведення судово-медичної експертизи, в обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: забійна рана в правій лобно-тім`яній ділянці, (про що свідчить нерівні, осаднені краї, наближені до гострих, кінці); рана в ділянці 2-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я; садна в ділянках 2-го та 3-го пальців правої кисті та в правій виличній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Так, як в наданих медичних документах краї, кінці та інші морфологічні характеристики рани в ділянці 2-го пальця правої кисті не описані, при огляді не можливо було зняти бинтову пов?язку, медична карта амбулаторного хворого після закінчення лікування не надана, то вирішити питання про те, яка була рана та від дії якого предмету вона утворилася не має можливості, а інші, вище вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів такими предметами у вище вказану ділянку тіла, так і при ударах цими ділянками тіла до таких предметів, і можуть відповідати терміну, вказаному в постанові слідчого про призначення вказаної експертизи , тобто 02.09.2023 року (т. 1 а.п.177, 178);

Згідно з даними висновку експерта № 130 від 16.10.2023 року, складеного за наслідками проведення судово-медичної експертизи, на підставі проведеної експертизи фрагмента біологічного походження, схожого на фалангу пальця руки, з урахуванням обґрунтувань, поданих в синтезуючий частині цього висновку, на експертизу надано шматок шкіри, який був відокремлений ріжучим предметом (т.1, а.п. 180-183).

Колегія суддів вважає, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів повністю підтверджує вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 115 КК України та поза розумним сумнівом свідчить, що він умисно протиправно заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_12 .

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, позицію потерпілої ОСОБА_10 , викладену в її письмовій заяві про несуворість призначеного покарання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю інкримінованого злочину, та обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і справедливим щодо досягнення мети покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог як кримінального процесуального закону, так і закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4