Справа № 128/1468/17
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» клопотання прокурора про закриття кримінальних провадженнях об`єднаних в одне, відомості про які внесені 02.03.2017 в ЄРДР за №0000228 та 20.04.2017 в ЄРДР за №0000416 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 близько 16.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_2 повторно, умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману щодо потерпілої, керуючись жагою до легкої наживи, незаконного збагачення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до раніше малознайомої йому ОСОБА_6 та під приводом необхідності зателефонувати рідним, попросив у неї її мобільний телефон марки «Номі 181», в середині якого містилась флеш карта об`ємом 2 Гб, вартість яких відповідно до висновку експерта №248 від 10.03.2017 становить 374,92 грн. (триста сімдесят чотири грн. 92 коп.), на що остання погодилась.

Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 взявши вказаний мобільний телефон ОСОБА_6 , імітуючи телефонну розмову за вказаним телефоном, поступово почав відходити від потерпілої напрямку вул. Козацький Шлях, що в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. В подальшому, скориставшись, що потерпіла за ним спостерігає, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, мобільний телефон з флеш картою реалізував, а грошовими коштами розпорядився власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму: 374,92 грн (триста сімдесят чотири грн. 92 коп.).

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.11.2016, близько 17.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , біля території Вороновицького ПТУ-14, поряд з зупинкою громадського транспорту, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, під приводом необхідності зателефонувати рідним, звернувся до малознайомого неповнолітнього ОСОБА_7 , з проханням надати йому мобільний телефон марки «Самсунг GТ-86102», що належить його матері ОСОБА_8 , на що останній погодився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , імітуючи телефонну розмову за вказаним мобільним телефоном, почав відходити від ОСОБА_7 в напрямку зупинки громадського транспорту. Скориставшись нагодою, та тим, що за його діями не спостерігає ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, в подальшому мобільний телефон реалізував, а грошові кошти витратив на власні потреби.

Згідно висновку експерта № 252 від 10.03.2017, вартість «Самсунг GТ-86102» становить 1227,60 грн. (одна тисяча двісті двадцять сім грн. 60 коп.). Таким чином, потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1227,60 грн (одна тисяча двісті двадцять сім грн. 60 коп.).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за цими епізодами, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Також, на початку листопада 2016 року, точну дату слідством не встановлено, близько 20:00 години обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на території «Музею історії авіації та космонавтики України» за адресою: вул. Козацький шлях, 26, смт Вороновиця, Вінницького району Вінницька області , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 та бездоглядністю залишеного нею мобільного телефону «Prestigio Muze B1 1280 blak» з флеш-картою micro-SD 4 Гб, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону з флеш-картою micro-SD 4 Гб.

Згідно висновку експерта № 414 від 24.04.2017, ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Prestigio Muze B1 1280 blak» становить 442 грн. 35 коп. (чотириста сорок дві гривні тридцять п`ять копійок), ринкова вартість з урахуванням зносу флеш-карти micro-SD 4 Гб становить 198 грн. 40 коп. (сто дев`яносто вісім гривень сорок копійок).

Звернувши викрадене майно на свою користь ОСОБА_5 , розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 640 грн. 75 коп. (шістсот сорок гривень сімдесят п`ять копійок).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за цим епізодом, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

17.09.2024 до судового засідання потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не з`явилися по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, з`ясувавши думку присутніх учасників розгляду кримінального провадження, які не заперечували, вважає за можливе провести дане засідання у відсутність потерпілих.

У даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінальних проваджень, об`єднаних в одне відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із тим, що з 09 серпня 2024 року були внесені зміни до законодавства і збільшено розмір шкоди, за наявності якої настає кримінальна відповідальність за ст.190 та ст. 185 КК України, до 3028 грн, в той час як ОСОБА_5 наніс збитки потерпілим на суму недостатню для притягнення його до кримінальної відповідальності. Окрім того, прокурор просив вирішити долю речових доказів, а також стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному провадженні судових експертиз.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав усне клопотання прокурора та просив закрити кримінальну справу, оскільки його підзахисний підлягає відповідальності за КУпАП, а також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз, так як дане кримінальне провадження підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку захисника та обвинуваченого щодо нього, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, об`єднаних у одне, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання прокурора виходячи з наступного.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18 липня 2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення, зокрема шахрайства та дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Так, згідно з новою редакцією ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09 серпня 2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та шахрайство, стають кримінально караними діяннями, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувальних актів, судом убачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_6 17.11.2016, а стосовно потерпілої ОСОБА_8 25.11.2016, а також кримінальне правопорушення, передбачене за ч.2 ст. 185 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_9 обвинувачений вчинив на початку листопада 2016 року.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений на рівні 1378,00 гривень, а 50 відсотків від його розміру становлять, відповідно, 689 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості чужого майна яким заволодів обвинувачений шляхом крадіжки, шахрайства, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК України, становить 1378,00 гривень (689,00 грн. х 2 = 1378,00 грн.).

Судом встановлено, що згідно обвинувальних актів, діями ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду: потерпілій ОСОБА_6 в сумі 374,92 грн., потерпілій ОСОБА_8 в сумі 1227,60 грн. та потерпілій ОСОБА_9 в сумі 640,75 грн.

Положеннями ч. 1 ст.3 КК України унормовано, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як убачається з обвинувальних актів у кримінальних провадженнях, об`єднаних в одне, відомості про які внесені 02.03.2017 в ЄРДР за №0000228 та 20.04.2017 в ЄРДР за №0000416 за обвинуваченням ОСОБА_5 , йому інкриміновано заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно (ч.2 ст. 190 КК України) за подіями, які мали місце 17.11.2016 та 25.11.2016 у сумах 374,92 грн. та 1227,60 грн. відповідно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно (ч. 2 ст. 185 КК України) за подією, яка мала місце на початку листопада 2016 року у сумі 640,75 грн.

Здійснивши аналіз наведених вище положень законів, слід дійти висновку, що відбулася втрата чинності закону шляхом прийняття нового закону і, відповідно, визначення нових меж між адміністративними правопорушеннями (дрібне викрадення чужого майна) та кримінальним правопорушенням (крадіжки, шахрайство). Відтак, наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого у 2016 році (на момент вчинення правопорушення) становила до 1378,00 гривень, ураховуючи положення ст.5 КК України (часткова декриміналізація).

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальні провадження, об`єднанні у одне, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.190 КК України, підлягають закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки вартість викраденого майна відповідно до обвинувальних актів менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав, тому з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному провадженні: судової товарознавчої експертизи №248 від 10.03.2017, в сумі 550,25 грн.; судової товарознавчої експертизи №252 від 10.03.2017, в сумі 263,88 грн. та судової товарознавчої експертизи №414 від 24.04.2017, в сумі 618,50 грн., загальний розмір яких склав 1 432,63 грн. та призначення яких було зумовлено розслідуванням скоєних ним кримінальних правопорушень.

Долю речового доказу по даному провадженні, який згідно розписки, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме мобільний телефон марки «Samsung GT-S6102», - залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Керуючись ст.ст.100, 124, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 , 372, 376 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , задовольнити.

Кримінальні провадження, об`єднанні в одне, відомості про які внесені 20.04.2017 в ЄРДР за №0000416 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та 02.03.2017 в ЄРДР за №0000228 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному провадженні: судової товарознавчої експертизи №248 від 10.03.2017, в сумі 550,25 грн.; судової товарознавчої експертизи №252 від 10.03.2017, в сумі 263,88 грн. та судової товарознавчої експертизи №414 від 24.04.2017, в сумі 618,50 грн., загальний розмір яких склав 1 432,63 грн. (одна тисяча чотириста тридцять дві гривні 63 копійки).

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung GT-S6102», який згідно розписки, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду проголошений о 17.45 год. 25.09.2024.

Суддя: ОСОБА_10