УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) в рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

09.10.2024 року на розгляд слідчого судді, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) в рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому заявник просила суд скасувати арешт на квартиру загальною площею 152.0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окремий обєкт нерухомого майна, власником якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений вищезазначеною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) було накладено арешт на квартиру загальною площею 152.0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окремий обєкт нерухомого майна, власником якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На думку заявника, у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба. Так заявник, вказує, що в період після винесення Ухвали від 10 липня 2014 р. про задоволення клопотання і накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000207 за заявою потерпілого ОСОБА_6 , Судом у цивільній справі № 761/17741/14-ц винесено рішення про визнання права власності за потерпілим ОСОБА_6 , право власності на квартиру зареєстровано в установленому законом порядку. Крім того, наявність нескасованого арешту за Ухвалою суду від 10 липня 2014 р. створює перешкоди ОСОБА_4 , матері та єдиній спадкоємиці померлого ОСОБА_6 , в отриманні Свідоцтва про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . порядку спадкування за законом.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд клопотання без своєї участі.

Уповноважений прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання також не з`явився. Від прокурора ОСОБА_7 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в якому останній вказував, що не заперечує з приводу задоволення клопотання, заначаючи що потреба у збереженні накладеного арешту відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено та накладено арешт на квартиру загальною площею 152.0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окремий обєкт нерухомого майна, власником якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно було набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а отже є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, час, що пройшов з накладення арешту, беручи до уваги позицію прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечував, вважаючи відсутньою потребу у подальшому збереженні накладеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на квартиру загальною площею 152.0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окремий обєкт нерухомого майна, власником якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) в рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року (справа №761/19657/14-к) у рамках кримінального провадження № 0000207, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на квартиру загальною площею 152.0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окремий обєкт нерухомого майна, власником якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1