Провадження №: 1-кп/336/1284/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, має неповну середню освіту, не працевлаштованої, не заміжньої, місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 21.12.2021 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на 3 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Зараховано в строк відбування покарання тримання під вартою з 29.02.2020 до 07.10.2020, як 1 день позбавлення волі на 2 дні обмеження волі. 31.01.2022 поставлена облік Шевченківським РВ ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області;

- 11.03.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;

- Шевченківський районний суд м. Київ, ЄУН 761/13936/23, пр.. № 1-кп/761/2016/2024, розгляд призначений на 03.09.2024;

- Лозівський міськрайонний суд Харківської області, ЄУН 629/3830/24 пр. № 1-кп/629/217/2024, розгляд призначений на 10.09.2024;

- 29.09.2024 в Шевченківський районний суд м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 04.08.2024 о 14.30 год., у період дії воєнного стану, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, ОСОБА_5 , діючи повторно, прийшла до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в будинку АДРЕСА_3 проживає особа похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Зайшовши до території домоволодіння з дозволу власниці, ОСОБА_5 , повідомила, що вона є контролером в електромережі. Потерпіла ОСОБА_6 будучі введеною в оману, впустила ОСОБА_5 в будинок.

Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_5 повідомила потерпілій, що та переплатила за електроенергію 200 грн. та продемонструвала останній 500 грн., попрохавши надати решту. ОСОБА_6 , не підозрюючи злого умислу, підняла скатертину на столі у кухні та продемонструвала жінці, що має лише 700 грн., купюрами 200 та 500 грн.. Після чого, ОСОБА_5 попрохала написати заяву в іншій кімнаті про те, що потерпіла переплатила грошові кошти за електроенергію, та в момент, коли потерпіла писала вигадану заяву, ОСОБА_5 , маючи на меті, викрасти наявні грошові кошти у потерпілої, направилася до кухні, де з-під скатертини забрала грошові кошти у сумі 700 грн., чим спричинила останній матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Матеріальна шкода завдана потерпілій стороні складає 700 гривень, яка не відшкодована. В ході досудового розслідування цивільний позов про відшкодування матеріальної або моральної шкоди не заявлено.

27.11.2024 у підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні підтримав прокурора. Вважав, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією, оскільки на даний час сума спричиненого матеріального збитку, яка складає 700,00 грн., не перевищує поріг, за який настає кримінальна відповідальність.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна). Згідно з цим Законом, за ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищезазначене, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становив 3028 грн.

Податкова соціальна пільга становила 1514 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) складає 3028 грн. Отже, на час вчинення ОСОБА_5 інкримінованої дії 04.08.2024, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 3028,00 гривень.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що вартість таємно викраденого майна становила 700,00 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 у справі № 591/6379/16-ц).

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке ставиться у провину ОСОБА_5 , остання не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо неї у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу є безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Отже, оскільки судом кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закривається, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертизи не підлягають стягненню з ОСОБА_5 та покладаються на державу.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.08.2024 за № 0001186 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- спец пакет за № 6051818 з волокнами нашарування, вилучених з наволочки та закріплені на фрагмент дакто-плівки;

- спец пакет за № 1609183 з наволочкою;

- спец пакет за № 5790271 з аркушем паперу, які знаходяться на відповідальному зберіганні у камері схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речові докази:

- спец пакет за № 5790282, в який упаковано 2 (два) сліди папілярних узорів;

- спец пакет за № 5790283, в який упаковано дактилокарту ОСОБА_5 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у камері схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001186 від 05.08.2024.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1