Дата документу 29.07.2024Справа № 554/5804/24
Провадження № 1-кс/554/7829/2024
У Х В А Л А

25 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшої слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000910 від 27 травня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, необхідність в чому обґрунтована наступним.

26 травня 2024 року, близько 21 год 01 хв, ОСОБА_6 , проїжджаючи на власному автомобілі «SKODA FABIA» чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_1 , поблизу магазину «Градус», що по АДРЕСА_3 на тротуарі помітив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 зупинився біля малолітньої ОСОБА_8 , посадив її до свого автомобіля та привіз за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , з метою вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно потерпілої.

В подальшому, перебуваючи цього ж дня за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 в силу її малолітнього віку, вчинив по відношенню до потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним та оральним проникнення в її тіло з використанням геніталій.

ОСОБА_6 залишався з малолітньою ОСОБА_8 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 орієнтовно до 09 години ранку 27 травня 2024 року.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме у вчиненні умисних дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27 травня 2024 року, близько 09 години, посадив потерпілу до власного автомобіля «SKODA FABIA» чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_1 , та направився з нею автошляхом Київ-Харків до повороту до м. Карлівка, Красноград.

Доїхавши до лісової смуги між полями на відстані 1100 метрів від автомагістралі Е-40 «Київ-Харків», з правої сторони у напрямку Харкова у лісопосадці, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс малолітній потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які спричинили її смерть.

В подальшому обпалив тіло вбитої малолітньої ОСОБА_8 вогнем з газового пальника та перевіз її тіло на своєму власному автомобілі до лісової смуги за географічними координатами 49,5964240, НОМЕР_2 , поклавши на землю прикидав гіллям та сухим листям.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві (умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині) малолітньої дитини.

21 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК україни.

Слідча вказує, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема рапортом виклику на лінію «102» від 26 травня 2024 року, яким прийнято повідомлення про зникнення безвісти ОСОБА_8 , а також відомостями, що містяться в протоколах: прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27 травня 2024 року, допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , огляду, обшуку, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_6 , слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , висновком судовому медичної експертизи № 442 та додатковими висновками судово-медичних експертиз № 442-а і № 442-б, а також речовими доказами.

01 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 29 липня 2024 року.

Із змісту клопотання вбачається, що завершити досудове розслідування до даного терміну, тобто до 29 липня 2024 року, не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а саме:

завершити проведення чотирьох комп`ютерно-технічних експертиз системного блоку «ASUS», телефону марки «REDMI note», телефону марки «Infinix Smart 8», телефону марки «HUAWEI», вилучених в ході проведення невідкладного обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , які проводяться Полтавським НДЕКЦ МВС України, за результатами яких необхідно буде призначити та провести судово-мистецтвознавчу та судово-портретну експертизи;

завершити проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, а саме: зразків грунту з 4-х коліс автомобіля «SKODA FABIA», що належить підозрюваному ОСОБА_6 та зразків ґрунту, що вилучені з лісопосадки поруч із полем (Коломацької ОТГ) для визначення спільної родової (групової) належності;

завершити проведення 3-х генетичних експертиз кісткових решток трупа, виявленого 31 травня 2024 року за географічними координатами 495964240, 347402620, а саме: фрагменту ребра та зразків кісткового мозку, речей ОСОБА_8 , виявлених та вилучених в ході огляду місця події за місцем проживання останньої: зубної щітки, гребінця для волосся, обруча для волосся та дитячих штанів; ножа, вилученого в ході огляду місця події 04 липня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_6 , які проводяться Харківським НДЕКЦ МВС України;

після завершення генетичної експертизи ножа, вилученого 04 липня 2024 року необхідно провести медико-криміналістичну експертизу;

провести призначену комплексну психолого-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_6 , огляд якого заплановано на 31 липня 2024 рок ув Черкаській філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України»;

повідомити ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень з урахуванням остаточних висновків судових експертиз;

надати доступ до матеріалів кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Отримані результати вказаних слідчих і процесуальних дій матимуть у подальшому роль доказів у кримінальному провадженні для установлення обставин кримінального правопорушення, усунення суперечностей та доведення вини підозрюваного.

Провести вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у передбачений законом строк не представилось можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження, значною кількістю призначених судових експертиз, завантаженістю експертних установ, тому для подальшого забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування необхідний додатковий час.

В зв`язку з цим, 24 липня 2024 року постановою керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000910 від 27 травня 2024 року продовжено до трьох місяців, тобто до 31 серпня 2024 року.

На підставі викладеного, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, зважаючи на те, що закінчити досудове розслідування до дати закінчення строку тримання під вартою останнього не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, які були підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зникли та не зменшилися, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання, водночас зазначивши, що вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнає.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію свого підзахисного та не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень ст. 131 КПК України запобіжні заходу застосовуються саме з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 3 і 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 31 травня 2024 року о 08 год 01 хв ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України.

01 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08 год 01 хв 31 травня 2024 року.

Як вбачається зі змісту поданого слідчою клопотання, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії застосованого щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, перелік яких наведено вище.

Постановою керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_12 від 24 липня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000910 від 27 травня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 31 серпня 2024 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії є, зокрема, набуття особою статусу «підозрюваного» та наявність обґрунтованої підозри її у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому в зв?язку з тим, що нормами КПК України прямо не визначено змісту поняття «обґрунтована підозра», необхідно відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини, за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об?єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення зібраними у справі доказами.

При цьому, суд виходить з установленого правила про те, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Підставою для застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії також є наявність достатніх підстав вважати, що існує (або продовжує існувати) хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов?язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з?ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Виходячи із зазначеного стандарту доказування (переконання), проаналізувавши наведені сторонами кримінального провадження доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, встановлені при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати і в ході судового розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкцією одного з яких передбачене покарання, в тому числі у виді позбавлення волі на строк від десяти до пятнадцяти років або довічним позбавленням волі (п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України), ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене. При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має сталих соціальних зв`язків.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом неявки чи несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та суду, перешкоджання явки свідків до органу досудового розслідування, а також шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень вказують на те, що підозрюваний схильний до агресивної поведінки, поєднаної з готовністю до вчинення кримінального правопорушення. В цьому контексті звертає на себе увагу також той факт, що ОСОБА_6 хоча й є особою, яка не має судимості, однак, 29 жовтня 1984 року він засуджувався Житомирським обласним судом за п. п. «г», «е», «ж» ст. 93, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 144, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до десяти років позбавлення волі (а. с. 97 - 108), покарання за які відбув та звільнений з місць позбавлення волі 08 лютого 1994 року.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, також враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я останнього, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Отже, зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з мотивів, наведених у клопотанні, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам по собі факт його перебування в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій в майбутньому.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_6 . Викладені вище обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 31 серпня 2024 року, у зв`язку з необхідністю органу досудового розслідування провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, перелік яких наведений вище, а строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо останнього закінчується 29 липня 2024 року, заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час не зменшилися та продовжують існувати, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в зв?язку з чим клопотання слідчої підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 38 днів, тобто до 31 серпня 2024 року 08 год 01 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29 липня 2024 року о 09 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_13