Провадження № 1-кп/204/658/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від відповідальності за ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0000454, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьк, громадянина України, з вищою освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, оскільки строк давності закінчився.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання та вважає, що є всі підстави передбачені ст. 49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а відтак кримінальне провадження № 0000454 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України підлягає закриттю.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Полковник ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Служби безпеки України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, усупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. З Закону У країни «Про Службу безпеки України», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», розпорядження Голови Служби безпеки України № 122 від 13.06.2014 «Про комплекс заходів із забезпечення власної безпеки особового складу Управлінь СБ України в Луганській та Донецькій областях», 26.09.2014 не з?явився вчасно на службу без поважних причин за місцем тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 - АДРЕСА_2 , а самостійно, добровільно залишився на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьку, тим самим самоусунувся від виконання покладених на нього обов?язків з військової служби, у тому числі щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки, та був незаконно відсутній понад один місяць, до 28.11.2014, тобто до моменту звільнення з військової служби та виключення зі списків.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились, в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що віднесені до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, а тому строк давності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено п`ять роки.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке він вчинив 26.09.2014 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України, обчислення строку давності починається з 26 вересня 2014 року.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого

ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 3 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 280, 281, 284, 285, 286, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000454, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1