Справа № 946/6935/24
Провадження № 1-кс/946/2094/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000930 від 11.07.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України.

Законом України «Про внутрішній водний транспорт» визначені правові, економічні та організаційні засади функціонування внутрішнього водного транспорту і спрямований на створення сприятливих умов для його розвитку, задоволення потреб громадян у доступних, якісних та безпечних перевезеннях. Так, згідно із п. 35 ч. 1 Закону, мале судно - будь-яке судно довжиною до 20 метрів (крім пасажирських суден, буксирів та штовхачів, призначених для ведення складу суден, які не є малими, плавучого обладнання, криголамів, поромів, плавучого обладнання суднових шлюпок і плотів, спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів для розваг на воді). Відповідно до п. 59 ч. 1 річкове судно - судно, яке за технічними характеристиками придатне та у встановленому порядку допущене до експлуатації виключно у визначених зонах внутрішніх водних шляхів. Відповідно до абзацу тридцять шостого частини першої статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», риболовне судно спеціалізоване судно, обладнане для здійснення промислового рибальства та дослідного вилову, каботажного плавання, навчальне або інше спеціалізоване судно, що використовується для здійснення рибогосподарської діяльності, охорони водних біоресурсів, у тому числі судно для приймання, переробки, перевантаження, транспортування, зберігання уловів водних біоресурсів і продуктів їх переробки, а також для постачання палива, води, продовольства, тари та інших матеріалів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.07.2024 приблизно о 08:30 встановити більш точного часу в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_5 , з метою угону річкового судна, зайшов на відкриту ділянку місцевості на узбережжі річки Дунай, за адресою: АДРЕСА_3 , біля якого було пришвартовано річкове, риболовне судно моделі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 2006 року побудови з реєстраційним номером «ЯОД-0806», довжиною 7,40 м, шириною -1,40 м, висота борту 0,60 м, що відповідно до суднового білету ДБ № 003764, на праві власності належить ТОВ «Південна Бессарабія».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на угон річкового, риболовного судна моделі «Каюк», 2006 року побудови з реєстраційним номером « ОСОБА_7 », що на праві власності належить ТОВ «Південна Бессарабія», діючи всупереч встановленому порядку допуску до управління транспортними засобами, які проходять вздовж річки Дунай, всупереч волі власника, усвідомлюючи, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, відшвартував вказане судно, яке було прив`язане до металевої споруди, проник на борт, після чого використовуючи м`язову силу, відштовхнувшись веслами, привів у рух річкове риболовне судно та відійшов вказаним судном з місця стоянки, чим здійснив угон річкового судна, на якому з місця кримінального правопорушення вийшов на плесо річки ОСОБА_8 та направився в бік державного кордону з Республікою Румунією, маючи реальну можливість розпорядитися вказаним річковим судном, однак його протиправні дії були припинені працівниками Державної прикордонної служби України.

20.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний вину визнав частково, заперечує проти клопотання частково, просить домашній арешт до 05:00 год., так як у нього вже робота починається о 06:00 год.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відділенням №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000930 від 11.07.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України.

20.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_9 від 11.07.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що він являється власником ТОВ «Південна Бессарабія», якому належить човен (каюк) «ЯОД0806». 11.07.2024 вказаний човен знаходився на причалі за адресою: АДРЕСА_3 , та в подальшому останньому зателефонував відповідальний за вказаний човен ОСОБА_11 і повідомив, що виявив відсутність вказаного човну на зазначеному місці;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , на причалі ДПС «Вилкове» за участю ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено: дерев`яний човен «ЯОД0806» з двома веслами;

- постановою про визнання вилучених речей речовим доказами від 12.07.2024;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що 11.07.2024 вона перебувала на чергуванні на ДПС «Вилкове» а саме під час патрулювання приблизно о 09:40 вона виявила у р. Дунай плав засіб «ЯОД 0806» з особою яка веслувала у бік суміжної держави Республіки Румунія. В подальшому було встановлено, що у вказаному човні перебуває ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в подальшому вказану особу було затримано разом із вказаним човном та доставлено до ДПС «Вилкове»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, зі свідком ОСОБА_13 , яка впізнала ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 який пояснив, що 11.07.2024 він перебував на чергуванні на ДПС «Вилкове» а саме під час патрулювання приблизно о 09:40 він виявив у р. Дунай плав засіб «ЯОД 0806» з особою яка веслувала у бік суміжної держави Республіки Румунія. В подальшому було встановлено, що у вказаному човні перебуває ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в подальшому вказану особу було затримано разом із вказаним човном та доставлено до ДПС «Вилкове»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, зі свідком ОСОБА_14 , який впізнав ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що являється відповідальним за човен «ЯОД0806», який останній залишив 11.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 приблизно о 08:30, однак повернувшись на причал близько 09:00, виявив відсутність вищевказаного човну.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, оцінюючи у сукупності всі обставини у тому числі вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання яке передбачає позбавлення волі до 6 років; незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки в ході досудового розслідування необхідно буде допитати ряд свідків, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучості покарання, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ст. 12 КК України, вищевказане кримінальне правопорушення слід класифікувати як тяжкий злочин.

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у зв`язку з чим може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, оцінюючи у сукупності всі обставини у тому числі вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання яке передбачає позбавлення волі до 6 років; незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки в ході досудового розслідування необхідно буде допитати ряд свідків, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_5 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, органом досудового розслідування звертається із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжні заходи у вигляді, застави, особистої поруки та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як незаконного впливу на потерпілу сторону та свідків, та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких він підозрюється; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи.

Більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 23:00 год. по 05:00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду строком до 18 жовтня 2024 року.

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , в період з 23:00 год. по 05:00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- не відлучатись за межі Ізмаїльського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 18 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04.08.2024р. о 08:45 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1