ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11695/24

Провадження № 11-кп/4820/544/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008106 від 13.11.2017 за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, повернуто прокурору Окружної прокуратури міста Хмельницького для усунення недоліків.

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходуу виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_9 відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_9 з`являтися за кожною вимогою до прокурора, слідчого та суду.

Повертаючи на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам викладеним у ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від від 26.07.2024 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вказує. що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, неможливість самостійного складання обвинувального акту прокурором та неконкретизованість суб`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення.

Судом порушені вимоги п. 13 ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 291, ч.3 ст. 291 КПК України, згідно яких обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Висновки суду щодо обов`язкової відмови слідчому у його затвердженні, із зазначенням підстав і мотивів такої незгоди, є невірними та надуманими.

Необгрунтованими є доводи суду про те, що відсутні будь-які зазначення ким саме складений та можливо затверджений обвинувальний акт.

Суд не врахував, що вказаний обвинувальний акт складений прокурором у відповідності до вимог ст. 291 КПК України та будь-які відомості щодо його затвердження відсутні, оскільки під час самостійного складання прокурором обвинувального акту кримінальним процесуальним законом не передбачено його затвердження, а лише підписання.

Суд як на підставу повернення обвинувального акту зазначив відсутність відомостей у реєстрі матеріалів досудового розслідування щодо складання обвинувального акту, а також відомостей про незгоду прокурора із обвинувальним актом, що можливо був складений слідчим.

Проте відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору також суд вказав на суперечливість та неконкретизованість суб`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

При цьому суд не врахував, що визначення повноти формулювання обвинувачення, розкриття характеру дій обвинуваченого та суті злочину, підтвердження або спростування обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення на основі зібраних доказів, вирішення питання про достатність доказів на підтвердження ознаки та елементів складу кримінального правопорушення здійснюється судом лише під час судового розгляду по суті шляхом оцінки доказів, зібраних у змагальному кримінальному провадженні. Вирішення цих питань під час підготовчого судового засідання суперечить призначенню цієї стадії кримінального провадження.

Представник потерпілої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від від 26.07.2024 та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Зазначає, що ухвала суду від 26.07.2024 в частині повернення обвинувального акту прокурору не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 складений і підписаний прокурором, і з його змісту вбачається, що він зробив це не у зв`язку з незгодою з обвинувальним актом, який був складений слідчим, а прокурор вважав за необхідне скласти його самостійно, а тому, у ньому відсутні відомості про незгоду з обвинувальним актом, складеним слідчим, а також не зазначено підстави і мотиви такої незгоди та в чому вони полягають.

Суд прийшов до помилкового висновку про неконкретність обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті та що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт з наведених в ухвалі підстав, суд вийшов за межі предмета судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, оцінка яких надається під час розгляду по суті, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Висновки про неповноту, необґрунтованість обвинувального акта, невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації на цьому етапі суперечать засаді змагальності сторін.

Кримінальний процесуальний закон не наділяє суд на етапі підготовчого провадження, повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення.

Складений прокурором обвинувальний акт містить, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування (прокурор) вважає встановленими, так і їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну, відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу, подану представником потерпілої ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_12 , пояснення потерпілої ОСОБА_11 та її представника ОСОБА_12 , які апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити, обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника - адвоката ОСОБА_10 , які у задоволенні апеляційних скарг просили відмовити, представника цивільного відповідача ОСОБА_13 , яка заперечила апеляційні скарги, при цьому у їх вирішенні поклалася на думку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року не відповідає.

Згідно ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.291 КК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Приймаючи рішення про повернення на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 відсутні будь-які зазначення ким саме складений та можливо затверджений цей обвинувальний акт. Після переліку додатків до обвинувального акту лише міститься зазначення «Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького Надія Коротка.», із її підписом, засвідченим печаткою, що фактично свідчить про підписання обвинувального акту, але не його складання чи затвердження.

При цьому, ані реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, ані обвинувальний акт не містять інформації про складання обвинувального акту слідчим чи прокурором. В реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні відомості щодо складання обвинувального акту. Також відсутні відомості і про незгоду прокурора із обвинувальним актом, що можливо був складений слідчим, не зазначено підстави і мотиви такої незгоди та в чому вони полягають.

На думку суду першої інстанції такі недоліки є істотним порушення вимог ст. 291 КПУ України, що в подальшому може ставити під сумнів законність висунутого обвинувачення, а також позбавляє підозрюваного (обвинуваченого) можливості побудови свого захисту в суді від висунутого обвинувачення.

Крім того, суд прийшов до висновку про неконкретність пред`явленого обвинувачення, а саме суб`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, оскільки з обвинувального акту вбачається, що у формулюванні обвинувачення вказується, що акушер-гінеколог ОСОБА_9 неналежно виконала свої професійні обов`язку через недбале до них ставлення, тобто зазначається необережна форма вини у вигляді недбалості, проте згідно значеної в обвинувальному акті правової кваліфікації цього діяння вказується, що своїми умисними діями, які виразилися у неналежному виконанні медичними працівником своїх обов`язків професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення. Вказане позбавляє суд можливості належним чином встановити фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій. Обвинувачення має бути викладене в чіткій, категоричній формі, не може допускати двоякого трактування.

Наведені обставини, на думку суду першої інстанції, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, перешкоджають суду призначити судовий розгляд, за наслідками якого ухвалити законне судове рішення.

Проте колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони зроблені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

За ч.ч. 1, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Таким чином, положення КПК України надають право прокурору самостійно складати обвинувальний акт, у тому й числі якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Складений прокурором обвинувальний акт не підлягає затвердженню, а лише має бути підписаний прокурором.

З матеріалів кримінального провадження №0008106 від 13.11.2017, а саме обвинувального акту відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, видно, що вказаний обвинувальний акт складений та підписаний прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницькорго ОСОБА_6 , що відповідає вимогам КПК України.

До обвинувального акту додані: Реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваної ОСОБА_9 та захисників підозрюваної про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно п.п. 3, 5 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до висновків викладених у постанові колегієї суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 справа № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18 Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Перевіряючи на відповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 вимогам ст.291 КПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про суперечливість та неконкретність суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, що на думку суду позбавляє можливості належним чином встановити фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації дій.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому КПК України повноважень у підготовчому судовому засіданні.

На думку колегії суддів обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, він міситить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зважаючи на викладене суд першої інстанції не мав підстав для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 прокурору.

Тому, ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 26 липня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 407, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2024 року про повернення прокурору Окружної прокуратури м. Хмельницького обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, для усунення недоліків, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: