Справа № 283/1450/24
провадження №1-і/283/5/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні в м. Малині розглянувши

клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000228 від 08.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді від 11.06.2024 по справі №283/1450/24 в межах кримінального провадження № 0000228 від 08.06.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz» модель «ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , який вилучений 08.06.2024 за результатами огляду місця події. Вимогами заяви просить скасувати арешт на належний його покійній матері вищезазначений транспортний засіб, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні закрите.

Представник СВ ВП №1 Коростенського РУП в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 08.06.2024 близько 10 год. 30 хв. на автодорозі «Термахівка-Малин-Черняхів» поблизу с. Нянівка Коростенського району Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля марки «Mersedes-Benz» модель «ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та водія сідлового тягача марки «VOLVO» модель «FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Lecinena», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті якої ОСОБА_4 загинула на місці події.

За даним фактом 08.06.2024 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час огляду місця події працівниками поліції було вилучено транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» модель «ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , та сідловий тягач марки «VOLVO» модель «FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Lecinena», д.н.з. НОМЕР_3 .

Постановою заступника начальника СВ від 08.06.2024 вилучене майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 року по справі №283/1450/24 накладено арешт на вантажний тягач марки «VOLVO» модель «FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом-рефрижератором марки «Lecinena», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , мешканцю с. Ушковичі Перемишлянського району Львівської області; автомобіль марки «Mersedes-Benz» модель «ML 250», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

31.07.2024 заступником начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування винесено постанову про закриття досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, оскільки в ході розслідування встановлено, що ДТП сталася виключно через вину водія ОСОБА_4 , яка порушила ПДР, не врахувала дорожніх умов та обстановки, не обрала безпечної швидкості на заокругленій ділянці дороги, виїхала на зустрічну смугу для руху, де допустила зіткнення з передньою частиною зустрічного автомобіля марки «VOLVO» модель «FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Lecinena», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( lex posterior generalis non derogat priori speciali ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.04.2024 у справі №554/2506/22 (провадження №51-4350кмо23) зроблено висновок про те, що у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вимоги клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту майна безпідставні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 100, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000228 від 08 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя