Справа № 699/333/22
Номер провадження № 1-кп/699/20/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.24 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 ),

потерпілого ОСОБА_4 ,

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000002 від 02.01.2022

за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області, з вищою освітою, працюючого тренером викладачем ДЮСШ № 5 в м. Корсунь-Шевченківський, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке пред`явлене ОСОБА_7 і визнане судом недоведеним

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 01.01.2022 з власного абонентського мобільного телефону НОМЕР_1 , здійснив телефонні дзвінки о 23:01 год., 23:06 год., 23:26 год. на абонентський мобільний телефон НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розмов з яким по мобільному зв`язку здійснив погрози застосування насильства відносно нього та знищення його майна, що виразилося у погрозі застосування до потерпілого фізичного насильства або знищення його домашньої худоби - кіз, змусив останнього прибути до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , для обговорення обставин повернення боргу в сумі 4 000 доларів США, який ОСОБА_4 заборгував іншій особі.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на вимагання боргу від потерпілого, ОСОБА_11 , перебуваючи на території кафе «Шинок», що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , о 23 годині 58 хвилин, умисно, з корисливих мотивів, з погрозою насильства над ОСОБА_4 та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна (що виразилося у погрозах фізичного знищення домашньої худоби - кіз), вимагав від останнього передачі боргу, а саме грошових коштів в сумі 4 000 доларів США, на свою користь, в ході чого, за допомогою предмету, який, згідно з висновком судово-балістичної експертизи № СЕ-19/124-22/418-БЛ від 23 березня 2022 року являється вогнепальною зброєю - короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм P.A., № « НОМЕР_3 » промислового виробництва НВО «Форт» м. Вінниця, Україна, який призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими метальними снарядами, здійснив один постріл в область лівого стегна ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді рани нижньої третини лівого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-11-01/9 від 17.02.2022, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням указаного, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України - вимозі передати чуже майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна (вимагання), поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я особи.

ІІ. Підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

2.1. Обсяг доказів

У судовому засіданні були досліджені письмові докази сторони обвинувачення, речові докази (аудіо та відео записи), допитані потерпілий, свідки та обвинувачений.

2.1.1. Показання потерпілого ОСОБА_4

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що обвинуваченого знає протягом тривалого часу. Дружніх стосунків з ним не мав, а після вказаних подій взагалі з ним не спілкується. Щодо обставин кримінального правопорушення зазначив, що 01.01.2022 йому зателефонував ОСОБА_7 та вимагав повернути борг ОСОБА_12 . З цього приводу обвинувачений запросив потерпілого на особисту зустріч, на що останній відмовлявся. Однак ОСОБА_7 погрожував постріляти худобу ОСОБА_4 . Ураховуючи, що потерпілий має велике господарство, реально побоюючись за безпеку тварин, потерпілий ОСОБА_4 , разом з дружиною ОСОБА_13 , пізно увечері приїхали на зустріч у кафе «Шинок». Дружина залишилася в машині. На вулиці за столиком в кафе потерпілий зустрівся з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Обвинувачений одразу почав вимагати 5 тисяч доларів та погрожував потерпілому, у тому числі фізичною розправою. На початку розмови потерпілий не бачив пістолета в обвинуваченого. Потім ОСОБА_14 миттєво дістав свій пістолет та спочатку цілився у голову ОСОБА_4 . Однак потерпілий відбив руку ОСОБА_14 , через що обвинувачений вистрелив в його ногу, у ліве коліно. Потерпілий не може сказати скільки разів стріляв обвинувачений, оскільки мав больовий шок. Потерпілий вказав, що ОСОБА_15 був очевидцем цих подій, зокрема погроз. Ніхто потерпілому допомогти на місці події не надавав.

Щодо обставин позики коштів у ОСОБА_12 потерпілий вказав, що дійсно брав у нього в борг 1 тисячу доларів та 800 євро. Позика оформлена нотаріально посвідченою розпискою. У ній сума боргу вказана 4 тисячі доларів. Стягнення цього боргу на виконання судового рішення на даний час відбувається через виконавчу службу. До вказаних в обвинувальному акті подій ОСОБА_4 перераховував кошти ОСОБА_12 на картку, однак не повернув всю суму вчасно. Коли термін виконання зобов`язання настав, ОСОБА_12 сказав, що буде залучати людей для вибивання боргу. Після цього потерпілий зустрічався в кафе «Мандарин» з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 Тоді потерпілий зрозумів, що до боргу якось причетний і ОСОБА_14 Потерпілий не мав коштів, щоб повернути борг. ОСОБА_12 сказав, якщо потерпілий не поверне йому 4 тисячі доларів то буде віддавати ОСОБА_14 5 тисяч доларів. Потерпілий повідомив, що ОСОБА_12 йому не погрожував, погрожував лише ОСОБА_14 . У відповідь на ці вимоги ОСОБА_12 потерпілий попередив, що буде віддавати ОСОБА_14 борг лише після укладення відповідного договору. У поліцію після цього потерпілий ОСОБА_4 боявся звертатися. Після бесіди в кафе «Мандарин» до 01.01.2022 потерпілий ні з обвинуваченим, ні з ОСОБА_12 , не спілкувався.

Після поранення в ногу 02.01.2022 ОСОБА_4 терміново прооперували. Потерпілий повідомив, що до нього приходили особи, нібито від ОСОБА_16 , які хотіли залагодити конфлікт. Також уточнив, що прямих погроз він них не було, але потерпілий саме так зрозумів зміст розмов. Щодо вимагання в нього 5 тисяч доларів ОСОБА_4 вважає, що 4 тисячі - це борг ОСОБА_12 , а 1 тисяча - ОСОБА_14 за роботу з повернення боргу.

2.1.2. Показання свідка ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_17 , який є працівником ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, та 01.01.2022 близько півночі виїжджав на виклик за повідомленням ОСОБА_13 про те, що в кафе «Шинок» ОСОБА_14 вистрелив у ногу ОСОБА_4 . Також було повідомлено, що причетні до інциденту особи на зеленому таксі поїхали в невідомому напрямку. На місце події свідок побачив, що потерпілий тримався за ногу та говорив, що йому вистрелили в коліно. На місці події крім ОСОБА_4 були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , водій таксі ОСОБА_18 та ще одна людина. Сам ОСОБА_17 на місці події нічого не вилучав. Причина конфлікту йому не відома. Після отримання повідомлення про те, що особа, яка стріляла, поїхала на зеленому авто, цей автомобіль був виявлений та зупинений працівниками поліції. Водій та пасажири вели себе адекватно, надали авто для огляду, ніхто не намагався переховуватися чи зникнути з місця події.

2.1.3. Показання свідка ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні дала покази про те, що на час події працювала в кафе «Шинок». Її зміна була 01.01.2022. Вона прибирала на вулиці, коли почула звук хлопка, однак не звернула на нього особливої уваги. Подумала, що хтось кинув петарду. Люди того дня відпочивали, було багато відвідувачів. Однак пізніше приїхали працівники поліції та повідомили, що була стрілянина. Свідок зброї ні в кого не бачила, змісту розмов не чула. Зазначила, що на території кафе було три неприховані камери, а також було ввімкнене освітлення.

2.1.4. Показання свідка ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні дала покази про те, що у ніч 01.01.2022 вона працювала продавцем у кафе «Шинок». Із учасників конфлікту, що приїжджали до кафе, вона бачила лише ОСОБА_4 . Свідок виносила йому каву. Близько 23.00 години було чутно звук хлопка, однак видно нічого не було. У приміщенні яскравіше світло, тому свідок не бачила, що відбувається на вулиці. Після звуку хлопка до приміщення кафе зайшов потерпілий ОСОБА_4 з дружиною. Вони повідомили, що ОСОБА_4 вистрелили в ногу.

Щодо відеонагляду свідок повідомила, що на території закладу є камери, а є місця, де камери відсутні. Також на прохання клієнтів можна вимкнути світло. Відеозаписи зберігаються на сервері, та доступ до них має директор - ОСОБА_21 . Після стрілянини працівники кафе зателефонували директору. Він приїхав зранку, десь о 8.00 годині. Щодо отримання відеозапису працівниками поліції свідку нічого не відомо. Сама вона бачила відео з подією вдома в мережі Інтернет, проте відео не чітке («розмите») і не містить звуку.

2.1.5. Показання свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_22 під час допиту в судовому засіданні дав покази, за змістом яких він працював офіціантом та барменом у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Знає потерпілого та обвинуваченого як клієнтів закладу. Взимку 2021 чи 2022 року, ще до початку повномасштабної війни, у кабінці кафе зустрічалися ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . На столі в них лежали якісь приватні папери формату А4. Розмова у них була спокійна, підвищених тонів чути не було. Про що сааме була розмова свідку невідомо. Ніби щось говорили за автомобілі. Стосовно боргу він нічого не чув. ОСОБА_25 пішов звідти перший. Інших подробиць зустрічі свідок не пам`ятає.

2.1.6. Показання свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні дав покази про те, що знає обвинуваченого та потерпілого давно. З обвинуваченим перебуває у дружніх відносинах. Із потерпілим раніше товаришував, однак після того як позичив йому кошти відносини зіпсувалися. Щодо позики коштів ОСОБА_12 дав покази про те, що у 2015 році він вперше позичив ОСОБА_4 1000 доларів. Також протягом року він ще неодноразово невеликими сумами позичав потерпілому кошти. На кінець року сума позики становила 3500 доларів. Кожного разу на певну суму ОСОБА_4 писав розписки. Потерпілий з цих коштів повернув ОСОБА_12 лише незначну їх частину. У 2019 році свідок з потерпілим зустрілися щодо повернення всієї суми боргу. Однак ОСОБА_4 попросив почекати ще рік, після чого він поверне 4000 доларів. На таку пропозицію свідок погодився та 23.01.2020 між ними було укладено договір, за яким у 2021 році ОСОБА_4 мав повністю розрахуватися. Однак указане не сталося. До суду для стягнення коштів свідок на той час не звертався.

Також свідок повідомив що він сам невеликими сумами позичав кошти у ОСОБА_14 , які намагався відразу ж віддавати. У 2022 році його борг обвинуваченому становив 4000 доларів. Свідок має хвору дитину, тому йому потрібні були кошти на лікування. Обвинувачений ОСОБА_14 сам пропонував йому кошти, підтримував у скруті. Ураховуючи, що ОСОБА_4 винен кошти ОСОБА_26 , останній розповів обвинуваченому про це та запропонував укласти договір цесії.

У кафе «Мандарин» свідок ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_4 та його товариш ОСОБА_15 зустрічалися разом з приводу того, що ОСОБА_4 в розмовах з іншими негативно характеризує ОСОБА_14 . Свідок прийшов на зустріч щоб підтвердити, що потерпілий дійсно негативно висловлювався щодо обвинуваченого. Водночас, мова зайшла і про борг потерпілого, оскільки він повернув лише 100 доларів. При цьому свідок стверджував, що повернення коштів у потерпілого ніхто не вимагав. ОСОБА_12 повідомив потерпілому ОСОБА_4 , що кошти можна віддавати або йому, або ОСОБА_14 , оскільки на даний час між ними укладено договір цесії. При цьому свідок показав потерпілому договір цесії. ОСОБА_12 не просив обвинуваченого вимагати борг у потерпілого ОСОБА_4 . Свідок повідомив, що має документ, що підтверджує заборгованість, тому вимагати повернення цієї заборгованості силою не було потреби.

Про конфлікт у кафе «Шинок» свідок дізнався вранці 02.01.2022 від дружини обвинуваченого. Згодом після цього у нього була розмова з потерпілим щодо залагодження конфлікту. ОСОБА_4 повідомив, що міг би погодитися примиритися в разі списання його боргу ОСОБА_12 .

На час допиту ОСОБА_12 віддав свій борг ОСОБА_14 , а борг ОСОБА_4 стягується за рішенням суду.

2.1.7. Показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною потерпілого, у судовому засіданні дала покази про те, що 01.01.2022 вона почула телефонну розмову чоловіка з ОСОБА_27 та обвинуваченим. Останній вимагав зустрітися та погрожував приїхати до них додому та розстріляти худобу. Вона поїхала до кафе «Шинок» на зустріч разом із чоловіком, однак за вказівкою чоловіка сиділа в автомобілі. Чоловік на зустріч нікого не запрошував. Особистого конфлікту у ОСОБА_4 з обвинуваченим не було, а неприязнь виникла через борг. Зустріч була для того, щоб віддати борг не ОСОБА_28 , а ОСОБА_29 . Однак останньому потерпілий нічого не був винен.

Свідок із чоловіком (потерпілим) на зустріч до кафе «Шинок» приїхали першими. Потерпілий вийшов з автомобіля та присів на вулиці за столик. Потім на таксі під`їхали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , підійшли до потерпілого. ОСОБА_30 сів біля потерпілого, обвинувачений сів напроти. Свідок знаходилася на відстані 100 метрів та все бачила, однак розмови не чула.

Почалася штурханина, розмови як такої не було. У обвинуваченого в руках нічого не було, потім він різко дістав пістолет та вистрелив. ОСОБА_4 , захищаючись рукою, змінив траєкторію пострілу. Постріл уцілив потерпілому в ногу, вище коліна. Постріл був лише один. Після пострілу допомогу потерпілому ніхто не намагався надати. Свідок підійшла до чоловіка та викликала поліцію, а обвинувачений сказав їй, що йому нічого не буде. Потім обвинувачений разом з ОСОБА_31 на таксі поїхали до ГЕСу.

На виклик приїхало два поліцейських автомобілі, один залишився на місці події, а інший поїхав у напрямку, куди поїхали ОСОБА_14 з ОСОБА_15 .

Свідок у супроводі поліцейських відвезла чоловіка в лікарню, де його ОСОБА_32 , а вранці прооперували.

Свідку відомо, що чоловік протягом тривалого часу має борг на суму близько 4 тисяч доларів перед ОСОБА_33 . Між останнім та потерпілим з цього приводу укладено письмовий договір. Свідок стверджує, що конфліктів між ними не було. Борг чоловік не віддавав через скрутне матеріальне становище.

2.1.8. Показання свідка ОСОБА_34 .

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні дав покази про те, що він працював таксистом та 01.01.2022 пізно увечері його виклав ОСОБА_36 . По дорозі вони посадили в автомобіль ОСОБА_37 та приїхали до кафе «Шинок». Про що пасажири розмовляли в автомобілі свідок не прислухався, зброї ні в кого не бачив. Біля кафе обвинувачений з ОСОБА_15 зустрілися із ОСОБА_4 та підійшли до столиків. Дружина останнього чекала в своєму автомобілі. Свідка також попросили зачекати. Потерпілий ОСОБА_4 сів за столик ближче до автомобіля, ОСОБА_36 сів біля нього, обвинувачений навпроти. Чоловіки почали з`ясовувати стосунки, говорили про якісь образи, однак свідок не чув про що конкретно. Також не чув погроз від ОСОБА_7 . Свідок бачив що ОСОБА_4 піднімався до ОСОБА_7 , тон потерпілого був підвищений, він використовував нецензурні слова в бік обвинуваченого. Свідок стверджує, що саме ОСОБА_4 щось погрожував обвинуваченому.

Пізніше ОСОБА_38 почув звук хлопка. У ОСОБА_4 видимих ушкоджень не було, однак він тримався за ногу, кричав, щоб викликали поліцію. Що саме сталося свідок не бачив, оскільки з автомобіля не виходив та передивлявся інформацію в своєму телефоні. Після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_7 сіли до свідка в автомобіль та вони поїхали в напрямку центру міста. ОСОБА_15 та ОСОБА_7 говорили між собою, що потерпілий сам викликав їх, збирались нормально поговорити, а він спровокував загострення конфлікту. Біля магазина на прохання пасажирів він зупинив автомобіль та посадив в машину їхнього знайомого.

Невдовзі його автомобіль зупинили працівники поліції, які обшукали машину та сказали повертатися назад до кафе «Шинок». Він та пасажири на автомобілі добровільно повернулися до кафе, ніхто не намагався покинути автомобіль чи зникнути з місця події. На місці події свідка допитали поліцейські.

2.1.9. Показання свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав покази про те, що він протягом тривалого часу знає обвинуваченого і потерпілого. На початку 2022 року свідок по роботі вихав у Фінляндію та досі там працює. Увечері 01.01.2022, близько 22.00 чи 23.00 год до нього зателефонував ОСОБА_39 та попросив поїхати з ним на зустріч з ОСОБА_40 , щоб підстрахувати. Зустрітися мали біля ресторану « ОСОБА_41 ». До свідка зателефонував обвинувачений щоб дізнатися чому він їде на цю зустріч. Свідок запропонував підвезти ОСОБА_7 , на що останній погодився. ОСОБА_15 забрав обвинуваченого біля приміщення ОСОБА_42 та вони приїхали до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Біля кафе вже чекали потерпілий ОСОБА_4 та його дружина. Потерпілий запропонував присісти за столик на вулиці. ОСОБА_4 з ОСОБА_14 почали кричати один на одного. Свідок зрозумів, що в них якесь особисте з`ясування стосунків стосовно того, що ОСОБА_4 оговорив обвинуваченого про причетність до недобрих справ. ОСОБА_43 почав «кидатися» до ОСОБА_44 , а свідок їх розборонив. Свідок стверджує, що стосовно боргів під час зустрічі нічого взагалі не говорили, за ОСОБА_12 також розмови не було. Свідок повідомив, що під час розмови потерпілий більше погрожував обвинуваченому, ніж навпаки. Від ОСОБА_44 погроз постріляти господарство чи знищити майно ОСОБА_45 свідок не чув.

За показами ОСОБА_15 потерпілий ОСОБА_4 почав провокувати обвинуваченого, кричав, що зітре його в порошок. Потерпілий помітно нервував, «підскакував», робив рухи ніби щось хоче дістати з кишені. У ході конфлікту ОСОБА_7 дістав пістолет. Свідок стверджує, що обвинувачений не цілився в обличча ОСОБА_4 . При цьому потерпілий провокував обвинуваченого, «кидався» на нього, якось махнув рукою, після чого пролунав постріл. Все сталося дуже швидко, свідок навіть нічого не встиг зрозуміти, тому і не зупинив обвинуваченого. Куди поцілив ОСОБА_7 свідок зразу не побачив, однак згодом зрозумів, що в ногу ОСОБА_4 . Потерпілий одразу почав кричати, пішов до дружини, яка тримала в руках телефон та все фіксувала.

Свідок повідомив, що на його думку ця зустріч в кафе «Шинок» відбувалася за ініціативи потерпілого ОСОБА_4 Нащо він покликав туди свідка останній не знає, припускає що для того, щоб підтримати ОСОБА_4 .

Після здійснення обвинуваченим пострілу свідок з ОСОБА_7 ще кілька хвилин посиділи за столиком, потім сіли в таксі та поїхали в сторону ГЕСу. По дорозі помітили знайомого, посадили його в автомобіль. Згодом до них під`їхали поліцейські та за їхнім проханням всі повернулися назад. На момент повернення потерпілий ОСОБА_43 з дружиною ще перебували біля кафе.

Щодо розмови в кафе «Мандарин» свідок повідомив, що він з ОСОБА_7 там пили каву. До закладу зайшов ОСОБА_4 . Обвинувачений почав з ним розмовляти стосовно того, що потерпілий його оговорює. Для підтвердження цього також запросили ОСОБА_12 . У ході розмови ОСОБА_12 почав нагадувати ОСОБА_4 , що він повинен йому гроші. Розмова була виключно між ними двома. Подробиць існування того боргу свідок не знає. Стосовно того, що ОСОБА_4 має борг перед ОСОБА_46 при свідку не говорили.

2.1.10. Показання свідка ОСОБА_47 .

Свідок ОСОБА_48 у судовому засіданні дав покази про те, що знає і обвинуваченого і потерпілого, перебуває з ними у нейтральних відносинах. Самого конфлікту 01.01.2022 він не бачив. Проте коли повертався того дня додому, десь після 23.00 години, біля нього зупинилося таксі, у якому крім водія був ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Останній впізнав свідка та запропонував підвезти. Свідок сів в автомобіль та вони почали розмовляти. Через метрів 300 їх авто зупинили працівники поліції. До цього про стрілянину нічого не говорили. Поліцейські повідомили, що ОСОБА_49 стріляв у ОСОБА_50 . Обвинувачений розмовляв спокійно, не грубив. ОСОБА_15 працівникам поліції пояснив, що на вимогу потерпілого він з ОСОБА_7 вночі приїхали на розмову з приводу розповсюдження ОСОБА_4 пліток стосовно обвинуваченого. Свідок зрозумів, що ОСОБА_4 запросив ОСОБА_15 щоб підстрахуватися. За борги ніхто нічого не говорив. Пістолета у обвинуваченого свідок не бачив. На пропозицію поліцейських автомобіль таксі повернувся до кафе «Шинок». Свідок поїхав з ними, пояснив, що нічого не бачив, оскільки тільки сів в автомобіль. На місці події свідок побачив ОСОБА_4 , який кульгав.

Загалом свідок пояснив, що знає обвинуваченого з позитивної сторони, як дитячого тренера. Водночас, потерпілий має репутацію особи, що позичає гроші та не віддає. Більш дружні відносини у свідка з ОСОБА_31 . Проте йому відомо, що ОСОБА_15 виїхав за кордон та перебуває там протягом тривалого часу.

2.1.11. Показання свідка ОСОБА_51 .

Свідок ОСОБА_52 , яка є дружиною обвинуваченого, у судовому засіданні дала покази про те, що знає потерпілого ОСОБА_4 як особу, яка бере та не віддає борги. Крім того потерпілий розповсюджував неправдиву інформацію про її чоловіка (обвинуваченого). Також зазначила, що чоловік працює тренером у спортивній школі та займається перепродажем автомобілів. Він протягом тривалого часу товаришує з ОСОБА_33 , періодично позичав йому кошти.

Після Нового року вона з чоловіком була вдома, чекали гостей. ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_4 , однак телефон останнього був поза зоною. Згодом обвинуваченому прийшло повідомлення, що телефон потерпілого з`явився в мережі. Обвинувачений знову зателефонував ОСОБА_4 Розмова була спокійна, погроз не було. ОСОБА_4 сам запропонував ОСОБА_14 зустрітися та наполягав на цьому. Зустріч призначалася для того, щоб припинити розповсюдження потерпілим недостовірної інформації про обвинуваченого. Свідок стверджує, що цю розмову обвинуваченого з потерпілим також чув їхній гість ОСОБА_53 .

За показами свідка під час розмови з потерпілим питання повернення боргу не обговорювалося. Обвинувачений взяв із собою пістолет для самооборони, оскільки незадовго до цього на обвинуваченого був вчинений напад.

Чоловік був відсутній десь 2-3 години. Повернувся пізно, коли свідок вже спала. Сказав, що все розповість завтра.

Пізніше приїхали працівники поліції, яким свідок відкрила двері. Вони провели обшук та затримали чоловіка. Начальник поліції сказав їй, що чоловік убив людину. Свідок видала поліцейським пістолет та речі чоловіка.

2.1.12. Показання свідка ОСОБА_54 .

Свідок ОСОБА_55 у судовому засіданні дав покази про те, що він з дружиною та сім`єю ОСОБА_16 разом святкували Новий рік. Також домовилися знову зустрітися увечері 01.01.2022. Свідок прийшов раніше, а його дружина ще була на роботі. Свідок з родиною ОСОБА_16 сиділи за столом, алкоголь ще не вживали. Свідок чув як в ОСОБА_7 задзвонив телефон. Потім з розмови зрозумів, що ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_4 . Обвинувачений розмовляв за столом. Балакав спокійно, ніяких погроз від нього свідок не чув. За борги також нічого не говорив. Після розмови ОСОБА_7 сказав, що від`їде десь на 15 хв. Він одягнувся, взяв ключі та вийшов з квартири. Чи брав обвинувачений пістолет свідок не бачив.

Повечеряти так як планували не вдалося, оскільки ОСОБА_14 так і не дочекалися. Посиділи з дружиною певний час в гостях та пішли додому.

2.1.13. Показання обвинуваченого ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав, що вночі 01.01.2022 він здійснив постріл із травматичного пістолета в ногу потерпілого ОСОБА_4 . При цьому обвинувачений стверджував, що не цілився в обличчя потерпілого та не планував завдавати шкоди здоров`ю потерпілого, а постріл був спровокований самим ОСОБА_4 його агресивною поведінкою.

По суті обвинувачення ОСОБА_7 зазначив, що має дружні стосунки з ОСОБА_33 . Вони збиралися вести спільний бізнес щодо доставки автомобілів з Германії на територію України. Ураховуючи, що потерпілий був винен ОСОБА_56 . Грошові кошти, вони періодично зустрічалися з цього приводу. Під час однієї з розмов ОСОБА_4 почав відмовляти ОСОБА_57 від спільного бізнесу з ОСОБА_58 . Говорив, що обвинувачений недобросовісно веде бізнес. ОСОБА_59 розповів про це обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово позичав гроші ОСОБА_12 . На час конфлікту з потерпілим сума боргу ОСОБА_12 перед обвинуваченим складала близько 4 тисяч доларів.

З розмов із ОСОБА_12 обвинувачений в загальному знав, що ОСОБА_43 повинен ОСОБА_12 гроші, однак не володів подробицями їхніх грошових відносин.

За пропозицією ОСОБА_12 між останнім та обвинуваченим було укладено договір цесії, за яким ОСОБА_12 відступив борг потерпілого ОСОБА_4 на користь обвинуваченого. ОСОБА_60 зазначив, що він не хотів укладати цей договір. Він довіряв товаришу. Однак ОСОБА_12 сам наполіг на укладенні договору.

Після того як ОСОБА_12 розповів обвинуваченому, що про нього говорить ОСОБА_4 , ОСОБА_7 зателефонував потерпілому та запропонував обговорити це при зустрічі в кафе «Мандарин». Там вони разом зайняли окрему кабінку. Під час зустрічі був присутній ОСОБА_15 . Під час розмови ОСОБА_4 заперечував факт розповсюдження ним негативних чуток про обвинуваченого. Тоді обвинувачений подзвонив ОСОБА_12 та запросив приєднатися до їхньої розмови. При цьому спілкувалися вони спокійно, без криків та погроз. За підсумками розмови обвинувачений та потерпілий порозумілися, потисли один одному руки та розійшлися.

При цьому обвинувачений зазначає, що під час зустрічі ОСОБА_12 спілкувався із ОСОБА_4 стосовно повернення боргу, однак обвинувачений в їхню розмову не вникав.

У подальшому виявилося, що ОСОБА_43 знову розповсюджує негативну інформацію про обвинуваченого. Увечері 01.01.2022 до обвинуваченого зателефонував ОСОБА_4 , а обвинувачений пред`явив йому претензії та запропонував згодом знову зустрітися та поговорити з приводу розповсюдження негативної інформації. ОСОБА_43 запропонував зустрітися прямо після цієї розмови, у районі ресторану «Вітряк». ОСОБА_7 погодився на цю зустріч, одягнувся і пішов до банкомату. У цей час до нього зателефонував ОСОБА_30 та повідомив, що ОСОБА_43 запросив його на спільну зустріч. Вони домовилися проїхати на зустріч на таксі разом. Обвинувачений вказав, що не міг відмовитися від такої пізньої зустрічі, оскільки боявся втратити свій авторитет. Відмова надала б потерпілому підставу для розповсюдження нових пліток про те, що ОСОБА_7 злякався.

Також обвинувачений вказав, що він є тренером з бойових мистецтв, має певну спортивну підготовку та може себе захистити. Однак 10.12.2021 на нього напали невідомі особи. Після зазначеного обвинувачений почав носити з собою зброю, тому взяв пістолет і на зустріч з ОСОБА_61 .

Коли ОСОБА_7 з ОСОБА_15 на таксі прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (у районі розташування ресторану « ОСОБА_41 »), ОСОБА_4 з дружиною вже чекали їх там. Дружина потерпілого щось знімала на телефон. Також ОСОБА_7 знав про наявність камер на території кафе «Шинок».

Автомобіль таксі, на якому прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , під`їхав майже до самих вуличних столиків кафе. Вони сіли за столик та почали розмовляти. ОСОБА_4 став висловлюватися нецензурними словами. Спочатку ОСОБА_7 не сприймав потерпілого всерйоз, однак після слів потерпілого встав та хотів дати йому ляпаса. ОСОБА_15 на зустрічі виступав на боці потерпілого, почав заступатися за нього. Обвинуваченому здалося, що ОСОБА_15 почав вести себе агресивно щодо нього.

За показами ОСОБА_7 потерпілий вів себе агресивно, погрожував, робив вигляд ніби щось хоче дістати з карманів. ОСОБА_62 .В почав сприймати їх обох (потерпілого та ОСОБА_15 ) як загрозу для себе. Обвинувачений дістав пістолет, але стріляти не збирався. ОСОБА_4 продовжував хамити та махати руками, а обвинувачений автоматично вистрелив.

Обвинувачений стверджує, що під час зустрічі 01.01.2022 в кафе «Шинок» розмов щодо боргових зобов`язань взагалі не було. Обвинувачений категорично заперечує факт вимагання у потерпілого будь-чого, у тому числі грошей.

Після здійснення пострілу обвинувачений разом з ОСОБА_15 ще декілька хвилин посиділи за столиком, а потім на таксі, яке їх чекало, поїхали в сторону ГЕСу. Трохи згодом їх наздогнав автомобіль з працівниками поліції, які попросили повернулися на місце події до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Після повернення до кафе «Шинок» працівники поліції проводили якісь дії, опитували учасників. Згодом всі роз`їхалися. Далі десь о 5.00 год. ранку до його квартири приїхали поліцейські, десь чоловік 20, стали вибивати двері, затримали обвинуваченого та відвезли його до відділення поліції.

Обвинувачений шкодує, що не втримався і вистрелив у потерпілого. Хотів загладити свою провину, однак з потерпілим сам із цього приводу не спілкувався. Проте йому відомо, що з ОСОБА_4 розмовляв ОСОБА_12 .. У цій розмові потерпілий вимагав пробачити йому борг і додати ще декілька тисяч доларів. Однак обвинувачений не захотів мати з ОСОБА_4 жодних справ, бо боявся нових провокацій. Водночас, обвинувачений ОСОБА_63 готовий офіційно відшкодувати потерпілому матеріальні витрати на лікування.

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 категорично заперечив свою причетність до інкримінованого правопорушення та вказав, що не вимагав у потерпілого грошові кошти чи інше майно.

Просив визнати його невинуватим та виправдати.

2.2. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається. що 02.01.2022 о 05:20 год. було зареєстровано кримінальне провадження № 0000002 за ч. 3 ст. 189 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що 01.01.2022 близько 23.59 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на території кафе «Шинок» ОСОБА_7 , із застосуванням вогнепальної зброї шляхом пострілу з неї, завдав йому тілесних ушкоджень, при цьому вимагаючи повернення грошового боргу на користь іншої особи.

Разом з тим, відповідно до постанов про створення слідчих та про призначення групи прокурорів від 02.01.2022, а також відповідно до повідомлення слідчим прокурора про початок досудового розслідування від 02.01.2022, у кримінальному провадженні № 0000002 досудове розслідування здійснювалося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При цьому, у повідомленні про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000002, старшим групи визначено начальника відділу прокуратури ОСОБА_64 . Водночас у постанові про призначення групи прокурорів старшим групи вказано прокурора ОСОБА_65 .

Захист також звертав увагу на недопустимість зазначення у постанові про створення групи слідчих посади слідчого СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_66 з приставкою «т.в.о.».

Захисник стверджував, що чинне законодавство не передбачає такої посади як «тимчасово виконуючий обов`язки слідчого», отже вчинені таким суб`єктом слідчі дії та ухвалені процесуальні рішення викликають сумнів в їх законності, оскільки незрозумілим є коло повноважень такої посадової особи.

Також сторона обвинувачення надала рапорти старшого інспектора-чергового ЧЧ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_67 від 02.01.2022 щодо отримання таких заяв:

- ЄО № 26 (хуліганство ч. 4 ст. 296 КК України) про надходження на лінію 102 о 00.01 год 02.01.2023 повідомлення ОСОБА_13 про те, що 01.01.2022 о 23.59 год в АДРЕСА_3 відомі особи погрожували зброєю її чоловікові та вистрелили в область ноги імовірно з травматичної зброї;

- ЄО № 28 (хуліганство) про надходження на лінію 102 о 02.21 год 02.01.2023 повідомлення від працівника медичної установи з прізвищем ОСОБА_68 про те, що за адресою: АДРЕСА_4 , звернувся ОСОБА_4 щодо вогнепального поранення лівого стегна. Стріляв по постраждалому ОСОБА_49 .

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.01.2022 ОСОБА_4 повідомив, що 01.01.2022 близько 00.00 год, перебуваючи біля кафе «Шинок» в м. Корсуні- ОСОБА_69 здійснив постріл пістолетом в його ліву ногу під час перебування в громадському місці.

Протоколом огляду місця події зафіксовано проведений 02.01.2022 у період з 01.35 год до 02.25 год. огляд на місці події - території кафе «Шинок», що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Марценюка, біля ресторану «Вітряк». У протоколі зазначено, що на прилеглій до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » території, з лівої сторони від кафе під накриттям маються столики, біля яких є лавочки. На відстані близько двох метрів від першого столика, який розташований найближче до кафе, на асфальті знаходиться предмет, схожий на гільзу від кулі. Цей предмет довжиною 2,5 см та золотистого кольору, на торцовій частині круглої форми наявні видимі на металі написи «ВІЙ», 9 мм Р.А. У центрі торцевої частини знаходиться вибоїна круглої форми.

До протоколу також долучено фототаблиці.

Під час огляду місця події цей схожий на гільзу від патрона предмет було вилучено та поміщено до сейф пакета № 3055116.

Щодо вказаного протоколу захисник висловив зауваження, а саме: протокол містить виправлення дати його складення; понятою було залучено ОСОБА_20 , яка також є свідком у цьому кримінальному провадженні; поняті поставили свої підписи не на всіх аркушах протоколу, а лише на останньому; огляд не є детальним; фото № 1 та 2 з фототаблиці є неінформативними, оскільки на них неможливо зрозуміти де знадилися автомобілі та столик.

Відповідно до заяви ОСОБА_70 (дружини обвинуваченого) від 02.01.2022, вона добровільно видала працівникам поліції предмет, схожий на пістолет, у розібраному вигляді, а саме: основну частину, магазин з набоями та його металеву частину з написом «Ford 9R», на якому мається номер НОМЕР_4 . А також видала особистий одяг ОСОБА_7 - зимову куртку та взуття.

Протоколом огляду місця події зафіксовано, що 02.01.2022 у період з 06.25 год. до 06.37 год. оглянуто місце події - під`їздну площадку за адресою: АДРЕСА_5 , де на площадці мається вхід до квартири АДРЕСА_6 , на вході до якої знаходиться жінка, яка представилася ОСОБА_71 . Вона добровільно видала працівникам поліції предмет, схожий на пістолет у розібраному стані: основна металева частина, затвор з корпусом «ФОРТ 9Р» № НОМЕР_3 , металевий магазин з вмістом трьох набоїв 9 мм, які на торцовій частині мають написи ПС9 9 мм Р.А.; шапку зимову; куртку балонову зимову спортивну з написом «Gevonik» та зображенням тварини; кросівки спортивні білого кольору.

Під час огляду місця події вилучено таке:

- предмет, схожий на основну частину пістолета;

- предмет, схожий на затвор від пістолета;

- магазин з трьома набоями, які поміщені до сейф пакета № 4249722;

- набої у кількості 3 штуки, поміщені до сейф пакета № 3055066.

До протоколу також долучено фототаблиці.

Відповідно до постанови слідчого від 02.02.2022 під час огляду місця події, проведеного 02.02.2022 на території домоволодіння по АДРЕСА_5 , виявлені та вилучені такі предмети: предмет, зовні схожий на гільзу від боєприпасу калібру 9 мм; пристрій, зовні схожий на вогнепальну зброю; три предмети, зовні схожі на боєприпаси калібру 9 мм; матерчату шапку чорного кольору з візерунком «прапор Норвегії»; куртку «Gevonik»; пару кросівок білого кольору.

Вилучені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Предмети схожі на боєприпаси та на пістолет направлено на експертизу, шапку, куртку та кросівки - повернуто на зберігання власнику.

Щодо вказаної постанови слідчого захисник зазначив, що указані в ній речі були добровільно видані дружиною обвинуваченого, тому формулювання «виявлено та вилучено» у даному випадку є хибним.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.01.2022, на підставі того, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, 02.01.2022 о 06.30 год ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Щодо вказаного захисник вказав на те, що зазначена підстава затримання не відповідає обставинам, зафіксованим в матеріалах справи, оскільки від вчинення пострілу до затримання ОСОБА_7 пройшло майже 7 годин. Оскільки ОСОБА_7 , не переховувався та добровільно повернувся до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та перебував там необхідну для працівників поліції кількість часу, відсутні підстави стверджувати, що затримання відбулося «безпосередньо» після вчинення ОСОБА_7 пострілу.

Відповідно до довідки лікаря КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» ОСОБА_72 від 02.01.2022 № 1 ОСОБА_4 з 02.01.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній медичній установі з приводу рваної рани середньої/3 лівого стегна.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.01.2022 проведеним оглядом встановлено предмет округлої форми, який знаходиться в марлевій ткані на робочому столі лікаря ОСОБА_73 в кабінеті лікарів - травмотологів хірургічного відділення КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ». Під час цієї слідчої дії вилучено предмет, схожий на травматичну кулю.

Захисник зазначив, що місцем події є територія кафе «Шинок», а не предмет, схожий на травматичну кулю, який перебуває на робочому столі в робочому кабінеті лікаря. На думку захисника складення такого протоколу в даному випадку не є належним способом фіксації у кримінальному провадженні. Цей предмет слідчому мав би видати лікар, або слідчий мав право витребувати цей предмет у передбачений КПК України спосіб.

За висновком судового експерта від 23.03.2022 № СЕ-19/124-22/418-БЛ наданий на експертизу пістолет є вогнепальною зброєю, є короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9 мм Р.А., Форт-9Р, № « НОМЕР_5 », промислового виробництва НВО «Форт» м. Вінниця, Україна, який призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами. Пістолет придатний до стрільби.

Надані три патрони не є боєприпасами, є пістолетними патронами калібру 9 мм P.A., що споряджені еластичною кулею, промислового виробництва підприємства СП Шмайсер м. Вишневе, Україна. Патрони придатні до стрільби.

Надані на експертизу куля та гільза не є частинами боєприпасів.

З протоколу огляду предмета від 18.01.2022 вбачається, що під час добровільно наданого потерпілим ОСОБА_4 його мобільного телефона встановлено, що 01.01.2022 на його мобільний телефон надходили три вхідних телефонних дзвінка від обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: о 23:01 год, тривалістю 4 хв. 49 сек.; о 23:06 год., тривалістю 4 хв.32 сек.; о 23:26 год., тривалістю 2 хв.42 сек.

За висновком експерта № 05-11-01/9, у результаті проведеної 17.02.2022 судово-медичної експертизи за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , з урахуванням даних медичної документації, експерт дійшов висновку, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді рані нижньої третини лівого стегна, які виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З нотаріально посвідченого договору позики від 23.01.2020, копію якого добровільно надав ОСОБА_12 , ОСОБА_4 позичів у ОСОБА_12 гроші в сумі 97320,00 що еквівалентно 4000,00 доларів США, які зобов`язався повернути частинами, а саме у сумі, еквівалентній 3500,00 доларів США - до 31.12.2020, а в сумі, еквівалентній 500,00 доларів США - до 30.05.2021.

Також суд дослідив копію договору цесії від 12.10.2021, яка була долучена за заявою ОСОБА_12 до матеріалів досудового провадження. З цієї копії вбачається, що договір цесії укладено в простій письмовій формі. За вказаним договором ОСОБА_12 передає ОСОБА_7 за плату право вимоги за договором позики від 23.01.2020, який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду питання про недопустимість цього доказу ставив потерпілий (у зв`язку з відсутність нотаріального посвідчення цього договору) та захисник (у зв`язку з тим, що копія договору була долучена до матеріалів кримінального провадження у не передбачений КПК України спосіб).

Відповідно до постанови слідчого від 23.03.2022 кримінальне провадження № 0000002 було перекваліфіковано з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 3 ст. 189 КК України.

Мотивом перекваліфікації вказано те, що в діях підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано вбачається наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимога передачі чужого майна (вимагання) поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

2.3. Дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були досліджено записи з камер спостереження кафе-бару «Шинок», на якому зафіксовано подію, яка відбулася 01.01.2022 на території цього кафе за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Захисник зазначав про недопустимість цього доказу, оскільки записи є тільки копіями з оригінальних записів, а сам диск потрапив до матеріалів справи у спосіб, не передбачений законодавством. На думку захисника цей відеозапис є неналежним доказом.

Також був досліджений аудіозапис розмови, яка відбулася в кафе «Мандарин» між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 .

2.4. Позиція сторони обвинувачення

Прокурор вважав надані докази такими, що беззаперечно свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Так, прокурор ОСОБА_74 зазначила, що потерпілий ОСОБА_4 подавав послідовні докази як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

На думку прокурора досліджені матеріали справи достеменно доводять, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 існували боргові зобов`язання. Це вбачається з аудіо запису розмови в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », підтверджується показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , підтверджується наявними в справі копіями договорів позики та цесії.

Прокурор просила критично поставитися до показів свідка ОСОБА_75 , оскільки він на стадії досудового розслідування не допитувався.

Прокурор зазначила, що хоча обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим, однак він не заперечив, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 існували боргові зобов`язання, та підтвердив, що приїхав на зустріч з потерпілим в кафе «Шинок» з пістолетом та здійснив постріл в ногу потерпілому ОСОБА_4 .

З огляду на викладене прокурор просила призначити покарання у виді позбавлення волі на 5 років з конфіскацією майна. Також зазначила про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тому просила звільнити його від відбування покарання, з встановленням іспитового строку в три роки.

2.5. Позиція потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_6

Потерпілий та його представник просили визнати обвинуваченого винуватим в інкримінованому правопорушення та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 7 років. Представник зазначила, що за відсутності щирого каяття до обвинуваченого не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

2.6. Позиція захисника ОСОБА_9 .

Захисник просив визнати обвинуваченого ОСОБА_7 невинуватим та виправдати його.

В обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що потерпілий ОСОБА_4 , як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду не повідомив всіх суттєвих обставин його стосунків з обвинуваченим.

Захисник зазначив, що про наявність факту вимагання свідчать тільки потерпілий та його дружина. Обвинувачений та його дружина такий факт категорично заперечують. Наявні в справі відеозаписи з місця події не містять звуку, тому версія сторони обвинувачення про здійснення ОСОБА_7 вимагання є лише припущенням, яке спростовується показами очевидця ОСОБА_15 , який також заперечує факт вимагання. Інші допитані свідки факт вимагання ОСОБА_7 у потерпілого грошей чи майна не підтверджують. Також вимагання не підтверджується даними досліджених в судовому засіданні письмових та речових доказів.

Захисник посилається на те, що ініціатором зустрічі в кафе «Шинок» був саме потерпілий, який прибув завчасно разом з дружиною. При цьому вони обрали добре освітлене місце, зручне для фіксування зустрічі. Таке фіксування дружина потерпілого робила на свій телефон не приховуючись.

Єдиною метою ОСОБА_7 в цій зустрічі було припинити розповсюдження потерпілим неправдивої негативної інформації про нього, що також підтверджують свідки.

При цьому захисник зазначив, що прокурор, посилаючись на докази наявності боргових зобов`язань, стверджує про наявність факту вимагання. Однак наявність боргу виключає кваліфікацію діянь за ст. 189 КК України. Так, захисник очікував, що сторона обвинувачення змінить обвинувачення під час судового розгляду, однак таким правом прокурор не скористалася.

Захисник звернув увагу суду на те, що суд має право в процесі ухвалення вироку самостійно змінити кваліфікацію діянь обвинуваченого, однак в даному випадку для цього відсутні правові підстави, оскільки сторона захисту не захищалася від іншого обвинувачення в межах розгляду цієї справи.

Крім того, захисник повідомив, що обвинувачений ніколи не заперечував факт нанесення ним легких тілесних ушкоджень потерпілому. Таке обвинувачення відноситься до справ приватного обвинувачення та окремо в межах даної справи не кваліфікувалося. При цьому потерпілий не втратив права подати відповідну заяву до правоохоронних органів.

2.7. Висновки суду

Частиною першої ст. 189 КК України надається визначення вимагання - вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Інкримінована обвинуваченому ОСОБА_7 ч. 3 ст. 189 КК України передбачає, що вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.

При цьому КК України містить статтю 355, яка передбачає відповідальність за примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань.

Відповідно до ст. 355 КК України:

1. Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання, - карається виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

2. Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або із погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна, - карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

3. Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене організованою групою або поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або таке, що завдало великої шкоди чи спричинило інші тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Так, сторона обвинувачення належними і допустимими доказами (показами потерпілого, його дружини, обвинуваченого, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , копією нотаріально посвідченого договору позики) поза розумним сумнівом довела факт існування у потерпілого ОСОБА_4 цивільно-правового боргового зобов`язання.

Більше того, прокурор та потерпілий стверджували, що ОСОБА_7 від потерпілого ОСОБА_4 вимагав виконання саме цього зобов`язання.

Верховний суд у постанові від 25.10.2022 у справі № 303/3224/20 (провадження № 51-3342км20) звертає увагу на те, що при розмежуванні злочинів, передбачених ст. 189 КК України та ст. 355 КК України, необхідно виходити з того, що при вимаганні винна особа керується виключно корисливим умислом на заволодіння неналежним їй майном чи правом на таке майно або бажає вчинення на її користь дій майнового характеру. Застосування погроз чи насильства без такого умислу з метою примусити потерпілого до виконання чи невиконання цивільно-правового зобов`язання належить кваліфікувати за відповідною частиною ст. 355 КК.

Отже, при доведенні факту вимагання дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід було кваліфікувати за однією із частин статті 355 КК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При цьому, ККС ВС у своїй постанові від 13.01.2021 у справі № 243/1573/17 зазначив, що ці положення не вказують на те, що у разі непідтвердження за результатом судового розгляду висунутого особі обвинувачення сторона обвинувачення може очікувати, що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший злочин і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки саме доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення.

У межах даного провадження лише потерпілий ОСОБА_4 та його дружина стверджували про факт вимагання ОСОБА_7 повернення грошового боргу.

Суд звертає увагу, що покази всіх інших свідків або прямо заперечують, або не підтверджують такого факту вимагання. При цьому їхні покази узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх достовірності. Ці докази є достатніми, та в своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованого правопорушення за ч. 3 ст. 189 КК України.

Крім того, у даному випадку суд погоджується з позицією захисника про те, що жоден наданий стороною обвинувачення доказ не підтверджує також факту вимагання обвинуваченим ОСОБА_7 . повернення потерпілим ОСОБА_4 грошових коштів, отриманих ним в борг за договором позики. При цьому покази єдиного очевидця події ОСОБА_15 беззаперечно спростовують факт вимагання.

За таких обставин суд позбавлений правових підстав застосувати ч. 3 ст. 337 КПК України за змінити кваліфікацію ікримінованого ОСОБА_7 правопорушення на будь-яку частину ст. 355 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, суд може ухвалити обвинувальний вирок лише тоді, коли надані докази спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо стороною обвинувачення не доведено винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Ураховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність ухвалення виправдувального вироку у зв`язку з відсутністю у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу інкримінованого правопорушення.

ІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У кримінальному провадженні цивільний позов у встановлений строк заявлено не було.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосований. У зв`язку з ухваленням виправдувального вироку підстав для встановлення не вбачається.

Процесуальні витрати складаються з вартості проведених судових експертиз у загальному розмірі 2059,44 грн. У зв`язку з ухваленням виправдувального вироку процесуальні витрати мають бути покладені на державний бюджет України.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України - визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати у розмірі 2059,44 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять грн 44 коп.) грн - покласти на рахунок державного бюджету України.

Долю речових доказів вирішити таким чином:

- гільзу - частину пістолетного патрону несмертельної дії калібру 9 мм P.A., промислового виробництва підприємства TOB «ІБІС» м. Київ, Україна, та кулю - частину пістолетного патрону несмертельної дії калібру 9 мм P.A. - знищити;

- вогнепальну зброю - короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9мм P.A., Форт-9Р, № « НОМЕР_5 », промислового виробництва НВО «Форт» м. Вінниця, Україна, який призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами; три пістолетні патрони калібру 9 мм P.A., що споряджені еластичною кулею, промислового виробництва підприємства СП «Шмайсер» м. Вишневе, Україна - повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

- матерчату шапку чорного кольору з візерунком «прапор Норвегії»; куртку «Gevonik»; пару кросівок білого кольору, які здані на зберігання, під розписку, їх власнику ОСОБА_7 - залишити в його розпорядженні;

- лазерний компакт-диск із відеозаписами з камер спостереження кафе-бару «Шинок», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; лазерний компакт-диск з аудіозаписом розмови в кафе «Мандарин» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з подальшим врученням тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1