Справа № 638/8640/23
Провадження № 1-кс/638/3807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанови прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова та дізнавача Харківського РУП ГУНП в Харківській області, повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій, зокрема, просить визнати незаконною та скасувати постанову прокурора ОСОБА_3 від 21.02.2024 року про скасування постанови дізнавача Шевлякової від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження, та закрити кримінальне провадження №0000039 від 13.01.2023 року; скасувати постанову від 26.11.2024 року дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та постанову від 28.11.2024 року прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання від 23.11.2024 року про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, та закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000039 від 13.01.2023 року; скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_2 від 25.11.2024 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали скарги, дійшов наступного.

За положеннями статті 1 КПК України на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень КУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За імперативними вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п.1) та законність (п.2), згідно з якими кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

При цьому згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, повноваження слідчого судді, зокрема щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, регламентовані ст.303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, відповідно до положень частини 2 цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора слідчому судді має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

Отже, з огляду на приписи вищезазначених норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування слідчий суддя вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень, встановлених Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У поданій скарзі, окрім іншого, предметом оскарження є постанова прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , якою скасовано постанову дізнавача Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження №0000039 від 13.01.2023 року, що чинним КПК України не відноситься до слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а також тих дій, які дізнавач або прокурор зобов`язані вчинити у визначений кодексом строк.

Крім того, ОСОБА_2 оскаржує повідомлення про підозру від 25.11.2024 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ч.1 ст.164 КК України.

При цьому, частиною 1 ст.303 КПК України передбачено право на оскарження повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Встановлено, що 25.11.2024 року ОСОБА_2 повідомлено про вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, натомість з даною скаргою підозрюваний звернувся до слідчого судді 05.12.2024 року, а отже до спливу місячного строку з дня повідомлення про таку підозру.

Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, вважаю, що скарга в частині вимог про визнання незаконною та скасування постанови прокурора ОСОБА_3 від 21.02.2024 року про скасування постанови дізнавача Шевлякової від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_2 від 25.11.2024 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року до спливу місячного строку з дня підозри, подана всупереч положенням ст. 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до ч.4 ст.304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині вимог про визнання незаконною та скасування постанови прокурора ОСОБА_3 від 21.02.2024 року про скасування постанови дізнавача Шевлякової від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_2 від 25.11.2024 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року до спливу місячного строку з дня підозри.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1