Справа № 509/3519/24
УХВАЛА

30 липня 2024 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження №0000128 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 та 30.07.2024 року до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000128 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.

Відповідно до ст.35 КПК України, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024 заяву про відвід було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Заяву про відвід від 30.07.2024 року, яка надійшла засобами поштового зв`язку, надано судді ОСОБА_1 для їх спільного розгляду.

Заяви про відвід мотивовані тим, що суддя ОСОБА_5 не може приймати участі в розгляді даного кримінального провадження, оскільки на думку заявника існують сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі, які виявлено під час проведення судового засідання 26.06.2024 року при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Так, обвинувачений ОСОБА_3 посилається на ряд таких обставин, а саме:зміст ухвали суду від 26.03.2024 року не відповідає та не зіставляється із дійсними подіями; порушення права на захист, доступу до правосуддя, змагальності сторін, безпосередності дослідження доказів, рівності перед законом і судом; порушення вимог ст.ст. 176-178, 184, 194, 196, 199 КПК України; порушення презумпції невинуватості; порушення етики судді.

Під час судового засідання ОСОБА_3 свої заяви про відвід судді підтримав повністю з викладених в заявах підстав, також одавши, що засідання 26.06.2024 року відбулось формально з обмеженням у часі його виступу, без дослідження будь-яких доказів. У зв`язку з цим обвинувачений вказував про наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, заявляє судді відвід та просив заяву про відвід задовольнити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід судді, підтримавши доводи, які зазначені заявником. Також додала, що суддею не було надано в повній мірі виступити в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, головуючий безпідставно залучив іншого захисника для здійснення захисту обвинуваченого для розгляду клопотання прокурора. Просила відвести судді ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження, оскільки на її думку даний суддя не може об`єктивно, безсторонньо та неупереджено розглянути дану справу.

Прокурор на розгляд заяви про відвід не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, письмових заяв чи клопотань до суду не подавав.

Суддя, якому заявлено відвід, при розгляді відводу не був присутнім, пояснення не надавав.

Відповідно до вимог ст. 81 КПК України неявка особи, якій заявлено відвід, а також осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає розгляду питання про відвід судді.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3, 4 ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені статтею 75 КПК України, згідно якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, дізнавача, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, приписами ст. 76 КПК України визначена недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

З аналізу параграфу 6 Глави 3 КПК України вбачається, що суддя, при розгляді питання відводу судді (слідчому судді), не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, перебуває в провадженні судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 на стадії підготовчого провадження.

Підготовче засідання в даному кримінальному провадженні 26.06.2024 року проводилось за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , якого було залучено для окремої процесуальної дії - розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у суду були відсутні відомості на підтвердження повноважень іншого захисника за договором - ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що дане засідання проводилось виключно в межах розгляду клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу. Інші клопотання чи інші процесуальні дії за відсутності захисника за призначенням чи договором в кримінальних провадженнях щодо особливо тяжкого злочину не розглядаються та не проводяться. Також під час підготовчого судового засідання будь-які докази сторони обвинувачення чи сторони захисту щодо обставин кримінального правопорушення суду не надаються та судом не досліджуються.

Під час розгляду заяви про відвід, судом встановлено, що заява обвинуваченого ОСОБА_3 містить суб`єктивні відомості та його власні судження щодо дій головуючого під час проведення судового засідання. Однак, будь-яких підтверджень упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_5 під час розгляду заяви про відвід судом не встановлено.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Під час заявлення відводу та його розгляду обвинувачений та його захисник не повідомили жодних об`єктивних та достатніх обставин, які б свідчили про заінтересованість в результатах провадження чи упередженість судді при розгляді справи. Заявлений відвід фактично стосується незгоди заявника з прийнятим суддею рішеннями при розгляді клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу. При цьому, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Із матеріалів справи не встановлено ознак упередженості судді ОСОБА_5 чи іншої зацікавленості в результатах розгляду справи.

Відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що немає значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового засідання та не свідчать про упередженість судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст.75-76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження №0000128 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.07.2024 року .

Суддя: ОСОБА_1