Провадження № 1-кс/204/2671/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старший лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000932 від 01.08.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

До суду надійшло слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старший лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000932 від 01.08.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000932 від 01.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Підставою для реєстрації кримінального провадження стало повідомлення оперативного підрозділу про те, що мешканка Дніпропетровської області ОСОБА_5 у період з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну та по теперішній час під час дії воєнного стану, організували протиправну схему, спрямовану на перешкоджання законній діяльності ЗС України та іншим військовим формуванням, шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України під час дії воєнного стану за грошову винагороду та надання послуг військовослужбовцям Сил оборони України та військовозобов`язаним по ухиленню від проходження військової служби та призову на військову службу по мобілізації. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу. Крім того, указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», строк дії якого неодноразово продовжено Указами Президента №342/2022 від 17.05.2022, №574/2022 від 12.08.2022, №758/2022 від 07.11.2022, №59/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №452/2023 від 26.07.2023, №735/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024 оголошено та проводиться загальна мобілізація, в тому числі і на території Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Як встановлено досудовим розслідуванням, у ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, однак не пізніше 20.09.2024, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період (в умовах дії воєнного стану) шляхом виготовлення через наявні у неї зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області офіційних медичних документів, якими встановлюється відповідна ступінь непридатності особи до військової служби за станом здоров`я, що, у свою чергу, призводить до фактичного уникнення військовозобов`язаними особами від проходження військової служби. З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 розробила протиправну схему, яка полягала у наступному: зацікавлений військовослужбовець Збройних Сил України чи інших передбачених законом формувань (далі зацікавлена особа) звертається до ОСОБА_5 з пропозицією за грошову винагороду отримати офіційні медичні документи, які надають право не проходити військову службу за станом здоров`я; за вказівкою ОСОБА_5 , зацікавлена особа, перебуваючи на військовій службі, імітує симптоми гострого клінічного захворювання, у тому числі сильного болю в нижніх кінцівках, та, після чого, звертається до медичної частини відповідної військової частини з приводу вказаних симптомів і отримує направлення на консультацію до лікаря; після отримання направлення та до госпіталізації, зацікавлена особа передає ОСОБА_5 грошові кошти в заздалегідь обумовленому розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США; на підставі отриманого направлення ОСОБА_5 сконтактовує зацікавлену особу з підконтрольним їй лікарем військового шпиталю в м. Дніпрі, який госпіталізує зацікавлену особу на денний стаціонар для здійснення імітування оперативного втручання в організм зацікавленої особи, за результатами якої така особа отримує офіційні медичні документи, які дають правові підстави для оформлення відповідної групи інвалідності та звільнення з військової служби за результатами військово-лікарської комісії; після проведення операції, зацікавлена особа передає ОСОБА_5 грошові кошти в заздалегідь обумовленому розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США; на підставі отриманих медичних документів зацікавлена особа звільняється з військової служби в особливий період (в умовах дії воєнного стану), тим самим уникає подальше проходження військової служби. Так, ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи та розуміючи те, що на теперішній час в України запроваджено воєнний стан, а Силами оборони України проводяться заходи з відсічі збройної агресії ворога, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого кримінально-протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи реалізувати злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період щодо виконання ними діяльності, покладеній на них частиною 2 статті 17 Конституції України стосовно оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності й недоторканності, шляхом виготовлення через наявні у неї зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області офіційних медичних документів, якими встановлюється відповідна ступінь непридатності особи до військової служби за станом здоров`я, що у свою чергу призводить до уникнення від проходження особою військової служби, перебуваючи у безпосередній близькості від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , 20.09.2024 приблизно о 13 год. 25 хв. особисто зустрілася зі ОСОБА_6 . В ході спілкування ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що він є діючим військовослужбовцем підрозділу Збройних сил України, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуває на посаді оператора взводу управління 634 окремого зенітно-кулеметного батальйону, та виконує завдання із забезпечення державного суверенітету, конституційного ладу та територіальної цілісності України, стримування збройної агресії Російської Федерації проти України. Далі, в ході спілкування ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 про вищевказану протиправну схему щодо перешкоджання законній діяльності Збройних сил України шляхом надання особі за грошові кошти медичних документів, що дають їй можливість уникнути подальше проходження військової служби через начебто непридатність до неї за станом здоров`я. Після цього, вони дійшли взаємної згоди щодо протиправного способу, запропонованого ОСОБА_5 , який забезпечить уникнення ОСОБА_6 від подальшого проходження військової служби в підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (в умовах дії воєнного стану), та домовились про наступну зустріч, коли ОСОБА_6 збере необхідну суму коштів у розмірі 12 000 (дванадцяти тисяч) доларів США та отримає направлення з медичної частини військової частини, де проходить військову службу. Після цього, 24.10.2024 приблизно о 13 год. 15 хв. в транспортному засобі VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , на АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на вимогу останньої відбулась зустріч. В ході зустрічі ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 консультаційний висновок нейрохірурга із зазначенням наступного діагнозу: «дегенеративно-дистрофічне ураження шийного відділу хребта, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз, ускладнений килою між хребцевого диску С5-С6 з центральним стенозом хребетного каналу, радикулопатія С5 корінців обабіч, виражений вертеброгений синдром з тривалим перебігом. М50.1», що дозволяє ОСОБА_6 отримати можливість ухилитись від проходження військової служби в Збройних силах України та інших військових формуваннях, шляхом подальшого звільнення з військової служби. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись в транспортному засобі VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , на АДРЕСА_2 , 24.10.2024 приблизно о 13 год. 15 хв., реалізуючи злочинний умисел, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок одержаних грошових коштів, здійснила перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу. Крім того, указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», строк дії якого неодноразово продовжено Указами Президента №342/2022 від 17.05.2022, №574/2022 від 12.08.2022, №758/2022 від 07.11.2022, №59/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №452/2023 від 26.07.2023, №735/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024 оголошено та проводиться загальна мобілізація, в тому числі і на території Дніпропетровської області. На підставі положень ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та п. 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на період дії правового режиму воєнного стану, запроваджено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, зокрема введено заборону на виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. При цьому, п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, встановлено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право, у тому числі, особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус. Всупереч вищевказаним положенням законодавства, у ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, однак не пізніше 20.09.2024, виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переплавленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод з корисливих мотивів, шляхом виготовлення через наявні зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області офіційних медичних документів, на підставі яких встановлюється відповідна група інвалідності, що, у свою чергу, надає правові підстави для виїзду військовозобов`язаних громадян України віком від 18 до 60 років за кордон. З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 розробила протиправну схему, яка полягала у наступному: зацікавлений військовослужбовець Збройних Сил України чи інших передбачених законом формувань (далі зацікавлена особа) звертається до ОСОБА_5 з пропозицією за грошову винагороду отримати офіційні медичні документи, на підставі яких встановлюється відповідна група інвалідності, що, у свою чергу, надає правові підстави для виїзду військовозобов`язаних громадян України віком від 18 до 60 років за кордон; за вказівкою ОСОБА_5 зацікавлена особа, перебуваючи на військовій службі, імітує симптоми гострого клінічного захворювання, у тому числі сильного болю в нижніх кінцівках, та, після чого, звертається до медичної частини відповідної військової частини з приводу вказаних симптомів і отримує направлення на консультацію до лікаря; після отримання направлення та до госпіталізації, зацікавлена особа передає ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США; на підставі отриманого направлення ОСОБА_5 сконтактовує зацікавлену особу з підконтрольним їй лікарем військового шпиталю в м. Дніпрі, який госпіталізує зацікавлену особу на денний стаціонар для здійснення оперативного втручання в організм зацікавленої особи, за результатами якої зацікавлена особа отримує офіційні медичні документи, які дають правові підстави для оформлення відповідної групи інвалідності; після проведення операції, зацікавлена особа передає ОСОБА_5 грошові кошти в заздалегідь обумовленому розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США; на підставі отриманих медичних документів зацікавлена особа звільняється з військової служби в особливий період (в умовах дії воєнного стану); після отримання статусу інваліда та звільнення з військової служби, зацікавлена особа перетинає державний кордон та здійснює виїзд за межі України в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи та розуміючи те, що на теперішній час в України запроваджено воєнний стан, під час дії якого виїзд військовозобов`язаних громадян України віком від 18 до 60 років за кордон заборонено, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого кримінально-протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи реалізувати злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переплавленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод, шляхом виготовлення через наявні зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області офіційних медичних документів, якими встановлюється інвалідність, що, у свою чергу, надає правові підстави для виїзду за кордон, перебуваючи у безпосередній близькості від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , 20.09.2024 приблизно о 13 год. 25 хв. особисто зустрілася зі ОСОБА_6 . В ході спілкування ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що він є діючим військовослужбовцем підрозділу Збройних Сил України, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуває на посаді оператора взводу управління 634 окремого зенітно-кулеметного батальйону, та виконує завдання із забезпечення державного суверенітету, конституційного ладу та територіальної цілісності України, стримування збройної агресії Російської Федерації. Далі, в ході спілкування ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 про протиправну схему щодо незаконного переплавлення осіб через державний кордон України. Після цього, вони дійшли взаємної згоди щодо протиправного способу, запропонованого ОСОБА_5 , що забезпечить ОСОБА_6 усунення перешкод для незаконного його переправлення через державний кордон України, та домовились про наступну зустріч, коли ОСОБА_6 збере необхідну суму коштів у розмірі 12 000 (дванадцяти тисяч) доларів США та отримає направлення з медичної частини військової частини, де проходить військову службу. Після цього, 24.10.2024 приблизно о 13 год. 15 хв. в транспортному засобі VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , на АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на вимогу останньої відбулась зустріч. В ході зустрічі ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 консультаційний висновок нейрохірурга із зазначенням наступного діагнозу: «дегенеративно-дистрофічне ураження шийного відділу хребта, міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз, ускладнений килою між хребцевого диску С5-С6 з центральним стенозом хребетного каналу, радикулопатія С5 корінців обабіч, виражений вертеброгений синдром з тривалим перебігом. М50.1», що дозволяє ОСОБА_6 отримати можливість ухилитись від проходження військової служби в Збройних силах України та інших військових формуваннях, шляхом подальшого звільнення з військової служби, та усуває перешкоди для незаконного переправлення через державний кордон України. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись в транспортному засобі VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , на АДРЕСА_2 , 24.10.2024 приблизно о 13 год. 15 хв., реалізуючи злочинний умисел, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок одержаних грошових коштів, здійснила сприяння незаконному переплавленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод, шляхом виготовлення через наявні у неї зв`язки у медичних закладах Дніпропетровської області офіційних медичних документів, якими встановлюється відповідна ступінь інвалідності. Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: сприяння незаконному переплавленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод, вчинене з корисливих мотивів. В ході досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, уродженку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , про, те що вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; усунення перешкод для незаконного переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 24.10.2024 за результатами проведення обшуку транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» державний номерний знак « НОМЕР_3 », виявлено та вилучено, серед іншого, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» державний номерний знак « НОМЕР_3 ». Згідно інформації НАІС МВС України автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» державний номерний знак « НОМЕР_3 », на праві приватної власності належить громадянці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слід зазначити, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає

вид додаткового покарання конфіскацію майна. З вищевикладеного вбачається, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження зазначеним транспортним засобом призведе до їх незаконного використання або передачі іншим особам, що позбавить можливості застосування конфіскації. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі, а також без виклику володільця майна.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що у слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000932 від 01.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.3 ст. 332 КК України. Санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання - конфіскацію майна.

Згідно інформації НАІС МВС України автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» державний номерний знак « НОМЕР_3 », на праві приватної власності належить громадянці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області старший лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000932 від 01.08.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке було вилучене 24.10.2024 року за результатами проведення обшуку, а саме на: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «TIGUAN» державний номерний знак « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Зобов`язати посадових осіб Головного сервісного центру МВС України (регіональних/територіальних сервісних центрів МВС України) чи інших уповноважених посадових осіб державних органів влади чи місцевого самоврядування внести відповідні дані щодо зміни правового статусу арештованого майна, а також надати інформацію (витяг) щодо внесення вказаних відомостей.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1