ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4297/24

Провадження № 1-кп/210/644/24

03 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті кривий ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 27 лютого 2024 року в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000422 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Дніпропетровській області, с. Вільне, громадянин України, з середню-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за статті 126-1 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою перебував в сімейних відносинах та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Встановлено, що ОСОБА_4 , 23.05.2023 знаходячись за місцем фактичного проживання з співмешканкою, з якою перебуває в сімейних відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 та 07.01.2024, 16.01.2024, 20.01.2024 знаходячись за місцем фактичного проживання з співмешканкою, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , тобто умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні відносно останньої нецензурною лексикою.

За вищевказаними фактами 06.06.2023 постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та постановами Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_6 та піддано адміністративному стягненню.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 25.02.2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні палати №12 гінекологічного відділення КП «Криворізької міської лікарні №1» КМР, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , де та той час на стаціонарному лікуванні знаходилась ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, розпочав словесний конфлікт з останньою, під час якого висловлювався на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій, потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що призвело до погіршення якості її життя.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25 липня 2024 року між між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першої статті 126-1 КК України у виді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та застосуванням обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, передбачених ст. 91-1 КК України.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався.

Обвинувачений повідомив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ст.126-1 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ст.126-1 КПК України.

У судовому засіданні потерпіла просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, просить суворо не карати обвинуваченого, оскільки наразі в них склалися сімейні відносини і вони очикують на народження спільної дитини.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який, будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину та просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, які повністю відповідають встановленим під час досудового розслідування обставин вчинення діяння в частині часу, місця, мотивів тощо. Зазначив, що виконає усі обов"язки, покладені на нього угодою.

Потерпіла в судовому засіданні також підтвердила встановлені фактичні обставини, не оспорює їх.

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які є належними та допустимими, визнаються стороною захисту.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченого та потерпілої, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за статтею 126-1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

При обранні міри і виду покарання суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,

- дані про особу обвинуваченого, який: раніше не судимий (в силу ст. 89 КК України), характеризується задовільно за місцем проживання, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, на обліках у лікаря психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не дружений, офіційно не працює, дітей неповнолітніх на утриманні не має, його поведінку як до, так і після вчинення злочинних дій;

- обставини, що пом`якшують покарання (стаття 66 КК України): щире каяття.

- відсутність обставин, які обтяжують покарання (ст. 67 КК України).

Крім того, суд враховує умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, відповідно до якої узгоджено покарання межах в санкції ст. 126-1 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, із застосуванням статтей 75, 76, 91-1 КК України - звільнення від відбування покарання з випробувальним строком з покладанням обов`язків, та обмежувальних заходів.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

В той же час, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, оскільки категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права передусім є недискримінаційним підходом, та не є неупередженістю, оскільки це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину за статтею 12 КК України та межі покарання за санкцією статті КК України відповідатимуть один одному, ай те, що покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного, особою винного. До того ж складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості злочину необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення, а саме: форми вини, мотивів, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків). Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання, призначене особі, за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочини, притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно потерпілої, офіційно не працевлаштований, в силу статті 89 КК України - раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на позицію потерпілої, яка наполягає на умовному терміні покарання без його реального відбуття, а так само й умови угоди, визнання винуватості обвинуваченим у кримінальному правопорушенні, вчинення кримінального правопорушення вперше, відсутності обтяжуючих обставин, бажання обвинуваченого виправитися, суд вважає за доцільне застосувати покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, а саме на 1 (один) рік, та приходить до висновку про можливість застосування статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік, поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому злочину у сукупності з встановленими фактичними обставинами, та такою, що може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні. Цивільний позов відсутній. Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Оскільки обвинуваченому призначено покарання не пов`язане з реальним його відбуттям, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, останнього необхідно направити для проходження програми для кривдників, строком на два місяці, що узгоджується із положеннями ст. 91-1 КК України та ч. 2 ст. 76 КК України

Такі заходи за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000422 від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , та за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК Україн, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку частини 1 пунктів 1, 2 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

На підставі частини 3 статті 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі частини 2 статті 76 КК України та статті 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження програми для кривдників строком на два місяці з моменту набрання вироку законної сили.

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту проголошення вироку, а саме з 03 вересня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироку законної сили не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000422, зберігати у судовій справі № 210/4297/24, провадження № 1-кп/210/644/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1