Справа № 449/841/24
УХВАЛА

Іменем України

10.09.2024 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі

судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 31.01.2024 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Захисник ОСОБА_5 подала до суду клопотання про скасування арешту, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.02.2024року на грошові кошти у сумі 10000доларів США та 19900Євро. Вирішити питання щодо повернення зазначеного майна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В обгрунтування зазначили, що в межах зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду від 14.02.2024року накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 07.02.2024року у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у даному кримінальному провадженні, зокрема, на вилучені грошові кошти у сумі 10000доларів США та 19900Євро.

Вважає, що подальше застосування арешту є безпідставним та необгрунтованим. Покликаються на те, що на даний час син ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , перебуває у важкому стані у реанімації з діагнозом пухлина печінки. Гострий аутоімунний гепатит. Гостра печінкова недостатність. Такий перебуває у небезпечному для життя стані та потребує трансплантації печінки, що є дороговартісним. Відтак, ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_8 терміново потребують коштів для лікування та врятування життя їхнього сина. Вважають, що станом на даний час існує необхідність у скасуванні арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_4 та його сім`ї.

Окрім цього, зазначили, що арештовані грошові кошти були вилучені у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . Однак, у зазначеному будинку зареєстровані та постійно проживають батько обвинуваченого ОСОБА_9 , дружина обвинуваченого ОСОБА_8 та неповнолітні діти обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 . Також, в будинку зареєстрований брат обвинуваченого ОСОБА_11 , який станом на даний час перебуває за межами України. Без реєстрації місця проживання в будинку постійно проживає дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та їх малолітні діти.

Вважають, що вилучені грошові кошти є спільною власністю сім`ї ОСОБА_4 , а також його батько. Такі кошти були зібрані на операцію батькові обвинуваченого, який переніс інсульт. Зазначили, що ОСОБА_6 та її чоловік у законний спосіб отримали грошові кошти у розмірі 17 000Євро, оскільки ОСОБА_11 перебуває за кордоном, працює і постійно передає кошти. Такі не є фігурантами кримінального провадження, відтак арешт фактично є втручання у право власності та право на мирне володіння своїм майном.

Окрім цього, зазначають, що у дружини брата ОСОБА_4 ОСОБА_6 також існує виняткова необхідність у скасування арешту на грошові кошти, оскільки остання з чоловіком готові позичити такі кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 для лікування ОСОБА_7 .

Звертають увагу суду на те, що вилучені грошові кошти у сумі 10000 доларів США та 19900Євро не можуть бути речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, оскільки вони не зберегли на собі жодних слідів кримінального правопорушення, не були об`єктом кримінального протиправних дій та не були набуті кримінально протиправним шляхом. Відтак, вилучені кошти жодним чином не стосуються кримінального провадження №0000030 від 31.01.2024 року та не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вважають, що потреби даного кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника, як накладення арешту на вилученні грошові кошти у сумі 10 000доларів США та 19 900Євро та порушують справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Арешт на грошові кошти є безпідставним та необгрунтованим, в його необхідності відпала потреба, а відтак він повинен бути повністю скасований.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник клопотання про скасування арешту підтримали з мотивів викладених у ньому, просили таке задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки кримінальне провадження не розглянуте. Арешт на грошові кошти накладався з метою застосування додаткового покарання, конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст.368 КК України. Ухвала Личаківського районного суду Львівської області від 14.02.2024року про накладення арешту оскаржувалася та залишена Апеляційним судом Львівської області без змін. Окрім цього, дані грошові кошти були вилучені у житловому будинку, а саме у спальні, який належить на праві власності обвинуваченому. Будь-яких даказів належності грошових коштів ОСОБА_6 не преставлено.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне:

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Зі змісту клопотання захисника та реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.02.2024року було вирішено питання про накладення арешту на майно. Зокрема: 10 000 доларів США; 2900 Євро; 17 000Євро.

Завданням арешту майна відповідно до вимог ст.170 КПК України, є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Пункт 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України - арешт майна може бути скасовано ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова при винесенні ухвали від 14.02.2024року та накладенні арешту на грошові кошти у сумі 10000 доларів США та 19900Євро оцінювалися, аналізувалися та надано правову оцінку аргументам сторони захисту щодо належності вилучених грошових коштів за місцем проживання підозрюваного сім`ї брата підозрюваного та батька підозрюваного. Інших доводів захистом не представлено. Також, не надано жодних відомостей на підтверження покликань сторони захисту щодо належності арештованих коштів на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які були вилучені в житловому будинку, який на праві власності належить обвинуваченому - ОСОБА_4 .

Окрім цього, слід зазначити, що метою арешту майна являється забезпечення конфіскації, як виду покарання, яке передбачене за ч. 3 ст. 368 КК України .

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочато, вказане клопотання захисника про зняття арешту з грошових коштів, який є речовим доказом є передчасним, суперечитиме меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі меті накладення арешту, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст .ст. 131, 170-174, 314 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту з майна та повернення майна- відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя
Суддя ОСОБА_1