Справа № 283/2588/22
Провадження №1-кп/283/38/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2022 за № 0000152 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, працюючого підсобним працівником ТОВ «Папір-Мал», не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

23 липня 2022 року близько 21 годин 40 хвилин ОСОБА_5 , керуючи велосипедом та рухаючись по вулиці Приходька, поруч з житлового будинку № 67, в м. Малині Коростенського району Житомирської області , що напроти Фабрики банкнотного паперу НБУ, у напрямку від центру міста до виїзду з м. Малин, був зобов`язаний дотримуватись вимог п. 6.7 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), відповідно до якого велосипедисти повинні виконувати вимоги Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам розділу 6 ПДР України.

Однак, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним велосипедом, допустив порушення вимог ПДР України, а саме:

п. 2.9 (б) - перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1 - не переконавсь у безпечності маневру виїзду на зустрічну смугу руху, зокрема, що такий маневр не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3 - не маючи на меті здійснити маневр обгону або об`їзду перешкоди на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки,

звернув із середини проїзної частини дороги ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху, по якій у той час йому на зустріч рухався мотоцикл марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , чим створив аварійну обстановку та небезпеку для руху і допустив зіткнення із вказаним мотоциклом, водій якого в умовах даної дорожньої обстановки не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У результаті даної дорожньо-транспортної події, водій мотоцикла марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забою лівої гемісфери мозочку, перелому нижньої стінки лівої орбіти, закритого перелому кісток носа, забійно-рваної рани лобної ділянки голови, забою нижніх часток обох легень, закритого перелому лівої променевої кістки, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є порушення велосипедистом ОСОБА_5 чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а саме: п. 10.1 та п. 11.3 ПДР України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням тяжких наслідків - отриманням ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягли за собою тривалий розлад його здоров`я.

ІІ. Позиція учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю. Зауважив, що ДТП не відбулася, якби ОСОБА_7 не сів за кермо мотоцикла, оскільки він не має посвідчення водія на право керування мотоциклом, тоді як на керування велосипедом посвідчення водія не потрібне. Крім того, на думку обвинуваченого, жодних тяжких наслідків для ОСОБА_7 внаслідок зіткнення мотоцикла та велосипеда не настало, оскільки він, в порівнянні з ОСОБА_7 , отримав значно тяжчі тілесні ушкодження, а тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7 , не є тяжкими наслідками для останнього.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні надав показання про те, що того дня він приїхав на велосипеді на «косу» на водосховищі. Там також були ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також дівчата. Вони вже святкували день народження ОСОБА_10 . Обвинувачений за станом здоров`я не вживає алкоголю, але за вмовлянням друзів випив приблизно пів стакана вина. Відпочивали, купалися, почував себе повністю тверезим. Близько 21 години пішли проводити дівчат. Тоді до них під`їхав на мотоциклі ОСОБА_15 . Обвинувачений на велосипеді поїхав вперед, в напрямку центру міста, а інші йшли позаду в тому ж напрямку. Обвинувачений вирішив поставити велосипед у будинок, але спочатку зупинився, а потім вирішив повернутися до друзів і попередити їх, щоб друзі зачекали обвинуваченого біля будинку. Їхав по проїзній частині дороги, в правій смузі руху відносно свого напрямку, де зупинився - не пам`ятає. Коли розвертався і мав намір переїхати у іншу смугу руху, пам`ятає, як його засліпили фари, тоді він подумав, що то рухається автомобіль йому назустріч, у правій смузі руху в напрямку центру міста, хоча насправді ніякого автомобіля не було, а був лише мотоцикл, але через сильне світло фар обвинувачений подумав, що то автомобіль. Під час розвороту, коли вже переїхав у праву смугу руху відносно напрямку свого руху (на виїзд з міста) також бачив, що ще й ніби мотоцикл рухався по лівій смузі руху в напрямку центра, тобто, що на зустріч йому рухаються одночасно автомобіль та мотоцикл в напрямку центру міста, в кожній зі смуг руху, тому вирішив проїхати між автомобілем та мотоциклом, посередині дороги. Через відсутність розмітки на проїзній частині він не може стверджувати точно, в якій полосі руху перебував, допускає, що можливо якась частина його велосипеда могла перебувати на полосі зустрічного руху, але не вважає себе винуватим у ситуації, що відбулася, бо на дорозі відсутня розмітка. Моменту зіткнення не пам`ятає. В якийсь момент прийшов до тями, але не пам`ятає, де тоді знаходився. Прийшов до свідомості у лікарні в м. Житомир, де йому й повідомили, що потрапив у ДТП. Приблизно через три дні до нього в лікарню прийшов ОСОБА_7 і розповів, що іншим учасником ДТП був він. Власнику мотоцикла він ніякої шкоди не відшкодовував. ОСОБА_7 допомагав обвинуваченому з лікуванням.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання про те, що 23 липня 2022 року він з друзями - ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також дівчатами, відпочивали на «косі». Свідок вживав вино у невеликій кількості, а за ОСОБА_5 не може сказати. ОСОБА_5 був на велосипеді, а ОСОБА_15 - на мотоциклі Ліфан . Близько 21 години вони пішли проводити друзів на зупинку. В той час ОСОБА_15 катав свідка на мотоциклі туди й назад. Потім свідок попросив ОСОБА_15 самому сісти за кермо, на що ОСОБА_15 погодився. Свідок сів за кермо мотоцикла та рухався у своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 50 км/год в напрямку центра міста. В цей час ОСОБА_5 на велосипеді їхав назустріч свідкові. Коли вони приблизились, ОСОБА_5 різко повернув ліворуч відносно напрямку свого руху, свідок не встиг загальмувати і відбулося зіткнення. Внаслідок зіткнення і свідок, і ОСОБА_5 отримали травми, обох забрали до лікарні, спочатку у м. Малин, а потім у м. Житомир. Під час обстеження у свідка виявили перелом руки і носа. У Житомирі лікувався у лікарні 10 днів - 2 дні лежав та отримував крапельниці, а інші дні лише приходив на процедури. На руку наклали гіпс, з яким ходив декілька тижнів. З переламаним носом нічого не робили. Отримані травми ніяк не вплинули на якість його життя, міг самостійно себе обслуговувати. Після виписки з лікарні ще двічі звертався на консультацію до травматолога, зокрема, й для зняття гіпсу з руки. Для відновлення після травм знадобилось приблизно 20 днів. Свідок не вважає, що отримані ним травми є тяжкими наслідками для нього, однак за все його життя - це найтяжчі травми. Через отримані травми не зміг вступити до навчального закладу. Свідок відшкодував ОСОБА_15 кошти за пошкодження мотоцикла, оскільки він керував мотоциклом в момент зіткнення і тому вважає себе винуватим у його пошкодженні. Свідок вважає, що в події, яка відбулася (зіткненні), винуваті обидва - він та ОСОБА_5. ОСОБА_5 нічого свідкові не компенсував, а свідок допомагав ОСОБА_5 на лікування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав показання про те, що в той день він під`їхав на « косу » на власному мотоциклі. ОСОБА_7 попросив покатати його, а потім свідок дав ОСОБА_7 самостійно проїхати на мотоциклі. Коли ОСОБА_7 самостійно поїхав на мотоциклі відбулася ДТП, очевидцем якої свідок не був, оскільки перебував на відстані, а вже були вечірні сутінки. ДТП відбулася на вулиці Приходька поблизу спортивного майданчика. Перед зіткненням ОСОБА_7 рухався на мотоциклі в напрямку центру м. Малина, а в цей час ОСОБА_5 їхав на велосипеді у зустрічному напрямку - в сторону м. Житомир. Спочатку свідок почув звук гальмування. Коли підійшов до місця події, то транспортні засоби лежали на смузі руху, по якій до цього рухався на мотоциклі ОСОБА_7. ОСОБА_5 лежав на дорозі обличчям донизу. Де в той момент був ОСОБА_7 , свідок не помітив. ОСОБА_7 свідок побачив, коли його забирала швидка допомога, але ніяких критичних ушкоджень на ньому він не помітив. ОСОБА_5 вдруге побачив, як його на ношах помістили до карети швидкої допомоги. У велосипеда було вирване переднє колесо, а у мотоциклі розбиті фара, передній щиток, ліве дзеркало, частково пластик, також подряпини на пластику, накладках на бак, збиті ніжки. На місце події приїхала патрульна поліція, все фотографувала. Після цього свідок зі своїм дідусем відвезли мотоцикл на штрафмайданчик. З ОСОБА_5 та ОСОБА_7 свідок підтримував зв`язок через месенджери, а через 4-5 днів їздив у м. Житомир, де провідував ОСОБА_5 у лікарні, туди ж під`їжджав і ОСОБА_7 . На вигляд стан ОСОБА_5 був тяжкий - весь у пов`язках, якість металеві конструкції, але ходив. ОСОБА_7 приїхав на громадському транспорті, мав перев`язану руку. Сума, яка підлягає відшкодуванню за пошкодження мотоцикла, визначена експертом, про що повідомили ОСОБА_7 , він відшкодував. Претензій до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 свідок не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_34 надав показання про те, що влітку 2022 року на «косі» святкували день народження, особисто він вживав спиртне, за інших не може сказати. В той день ОСОБА_5 приїхав туди на велосипеді, а ОСОБА_15 - на мотоциклі. Потім він з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та знайомими дівчатами у вечірній час йшли з «коси» в напрямку фабрики, розмовляли. Бачив, що перед подією ОСОБА_5 їздив на велосипеді, а чи бачив ОСОБА_7 за кермом мотоцикла - не пам`ятає. Спочатку почув звук гальм, а потім побачив не саму аварію, а її наслідки. Місце зіткнення було ближче до середини дороги, але на якій полосі не знає. Підбігши до місця ДТП, побачив ОСОБА_5 та Влада, які лежали на дорозі. Всі кинулись до ОСОБА_5 , бо він був непритомний. ОСОБА_7 був у свідомості і тримався за руку. Велосипед був зігнутий, за мотоцикл не пам`ятає. На місце події викликали швидку допомогу. Свідок не заперечує, що на досудовому розслідуванні надавав показання та підписував протокол допиту, однак через значний проміжок часу вже не пам`ятає всіх деталей ДТП за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав показання про те, що він з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 йшли в сторону центру міста. Почули писк коліс, а потім побачили, що відбулася ДТП. Побігли в напрямку місця події. На місці події побачили, що ОСОБА_5 лежить на спині, а ОСОБА_7 тримався за руку. Викликали швидку допомогу і поліцію. ОСОБА_5 і ОСОБА_7 забрала швидка допомога. Свідок зауважив, що момент зіткнення не бачив, також не бачив хто на чому та в якому напрямку рухався. Однак впевнений, що зіткнення відбулося у смузі руху, яка веде в напрямку центру міста Малин, поблизу спортивного майданчика.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання про те, що влітку 2022 року, близько 22 години (вже темніло), він з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 рухались із місця відпочинку біля лісової посадки в напрямку «банкнотки», магазинів « Наталі » і « Сахалін ». За хвилин 10 до події ОСОБА_5 їздив на велосипеді, а ОСОБА_7 - на мотоциклі ОСОБА_15 від Т-подібного перехрестя в напрямку магазинів. Спочатку почув голосний звук і тоді звернув увагу на дорогу. Побачив іскри від асфальту, як мотоцикл впав на бік і просунувся по асфальту. Коли підбігли до місця події, то побачили, що ОСОБА_7 був у кращому стані, а ОСОБА_5 - непритомний. ОСОБА_46 викликав швидку допомогу. По приїзду швидка першим забрала ОСОБА_5 , а потім ОСОБА_7 . Зіткнення відбулося на дорозі, але в якій полосі руху точно сказати не може.

Свідок ОСОБА_46 будучи допитаним як свідок, надав показання про те, що в той день він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і дівчатами святкували день народження на «косі». Близько 21 години пішли в сторону міста проводити дівчат на зупинку. Під`їхав та мотоциклі ОСОБА_15 , поспілкувалися з ним і пішли далі. Далі побачив ОСОБА_7 за кермом мотоцикла. ОСОБА_5 спочатку також йшов з ними, вів велосипед, а потім поїхав, їздив то в напрямку центру міста, то в протилежному. Свідок бачив як перед зіткненням ОСОБА_7 їхав від кола в напрямку центра міста, а ОСОБА_5 - на велосипеді у протилежній полосі в напрямку виїзду з міста. Потім почув, як ОСОБА_7 почав гальмувати і відбулося зіткнення, від того, що мотоцикл посунувся по дорозі, пішли іскри. Свідок перебував від місця зіткнення на відстані 50-100 м. Зіткнення відбулося в переднє колесо велосипеда у полосі, де рухався ОСОБА_7 . ОСОБА_7 був у свідомості, за ОСОБА_5 не пам`ятає. Свідок викликав на місце події швидку допомогу. Ще один виклик швидкої зробила якась жінка. Щодо розбіжностей його показань, наданих у судовому засіданні, та інформації, яку він повідомив та вказав під час проведення з ним слідчого експерименту, пояснив, що наразі вважає, що його показання є правдивими та достовірними, а на слідчому експерименті він не був впевнений на 100% у тому, що казав. Наразі він вважає, що оскільки зіткнення відбулося у переднє колесо велосипеда, то є очевидним те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 рухались у зустрічних напрямках відносно один одного.

Судом безпосередньо досліджені наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Згідно з витягом з ЄРДР №0000152, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 24.07.2022 о 01:20:39 ( т. 1 а.с. 140).

Рапортом помічника чергового ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_48 стверджується, що 23.07.2022 о 21:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Малині по вул. Приходька, 67 сталось ДТП, травмований чоловік 18 років (т.1 а.с.147-148).

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2022 встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на вул. Приходька в м. Малині, поруч з будинком №67 , біля Фабрики банкнотного паперу, на дорозі Черняхів-Малин-Термахівка, ділянка дороги пряма у плані, не регульована, дорожня розмітка відсутня, має по одній смузі руху у кожному напрямку, дорожнє покриття асфальтобетон, сухе, без вибоїн; на дорожньому покритті виявлені: сліди зчосів (№1) - розмірами 3,75 м та 5,3 м до правого краю дороги, сліди зчосів (№2) - 5,25 м та 3,78 м до правого краю та 5,03 м до лівого краю дороги; сліди рідини червоно-бурого кольору (№3) на відстані 2,95 м та 6,38 м до країв дороги, уламки пластику (№4) 1,9 м та 7,1 м, а також 0,7 м та 8,4 м до країв дороги відповідно; ознаки напрямку руху - ТЗ рухались у попутному напрямку по правій смузі руху у напрямку центру міста. До протоколу долучена фототаблиця із зображеннями місця пригоди, транспортних засобів, а також схема, в які визначено відстань та розташування транспортних засобів після події, з прив`язками до стаціонарно розміщених об`єктів (т. 1 а.с.149-175).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію мотоциклу марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , він на праві власності належить ОСОБА_49 (т.1 а.с.176).

Постановою про визнання предмету речовим доказом від 24.07.2022, визнано мотоцикл марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , та велосипед зеленого кольору речовими доказами по справі (т.1 а.с.178).

Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду від 26.07.2022 накладено арешт на мотоцикл марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_49 , жителю АДРЕСА_4 , та на праві користування ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_5 , велосипед зеленого кольору без відповідної марки та номеру рами, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 (т.1 а.с.182).

Ухвалою слідчого судді Малинського районного суду від 16.08.2022 скасовано арешт мотоцикла марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , та відповідно до розписки від 23.08.2022 його передано на відповідальне зберігання ОСОБА_15 ( т.1 а.с.184, 185).

Постановою від 25.07.2022 призначено та доручено проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, на виконання якої експертом Житомирського НДЕКЦ надано висновок експерта №СЕ-19/106-22/7382-ІТ від 15.09.2022, згідно з яким на момент ДТП гальмова система наданого на дослідження мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н НОМЕР_2 , знаходилась у технічно несправному (демонтовано передній гальмовий механізм), але працездатному стані; на момент ДТП рульове керування, ходова частина, зовнішнє світлове обладнання мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н НОМЕР_2 , знаходились у технічно працездатному стані. В процесі дослідження наданого мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які б могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 186-193).

Постановою від 25.07.2022 призначено та доручено проведення транспортно-трасологічної експертизи, на виконання якої експертом Житомирського НДЕКЦ надано висновок експерта №СЕ-19/106-22/7397-ІТ від 29.09.2022, згідно з яким первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між правою боковою частиною (верхня та нижня труба рами) наданого на дослідження велосипеда «Україна» та передньою частиною (щиток переднього колеса, ліве перо передньої вилки) мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 . Кут між повздовжньою віссю переднього колеса мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , та повздовжньою віссю велосипеда становить близько 25±5 градусів при загальному русі ТЗ у попутньо-перехресних напрямках. Місце наїзду мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_3 , на велосипедиста ОСОБА_5 , знаходиться у м. Малин по вул. Приходька поблизу території фабрики Банкнотного паперу, на смузі руху у напрямку центру м. Малин на відстані не менш ніж 3,75 м від правого краю даної смуги та перед у повздовжньому напрямку початком утворення слідів зчосу на асфальтобетонному покритті - позначення №1 на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 23.07.2022 (т.1 а.с.195-207).

Згідно з листом Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 996-03-16/1/-478 від 28.07.2022, за даними спостережень метеостанції Коростень, яка найближче розташована до м. Малин Житомирської області , погодні умови 23 липня 2022 року о 21 год. 00 хв. були такими: малохмарно; вітер - штиль, максимальна швидкість між строками спостережень 5 м/с; температура повітря - 23,2° тепла; відносна вологість повітря - 59%; метеорологічна дальність видимості становила 20 км; у зазначений час опади та інші атмосферні явища не відмічались (т.1 а.с. 210).

Відповідно до листа в.о. директора КНП «Малинська міська лікарня» ММР №788 від 02.08.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було доставлено каретою екстреної медичної допомоги до приймального відділення КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради та встановлено діагноз: забійні рани потиличної і лобної частини голови (медична карта стаціонарного хворого №1906 від 23.07.2022), у відділенні було взято кров на вміст етанолу (результат в роботі); ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі 1 ліжко-день, розрахунок вартості ліжко-дня додається (т.1 а.с.212-213).

Відповідно до листа в.о. директора КНП «Малинська міська лікарня» ММР №789 від 02.08.2022, ОСОБА_5 23.07.2022 було доставлено каретою екстреної медичної допомоги до приймального відділення КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради та встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс, забійна рана надбрівної дуги, перелом кісток носа (медична карта стаціонарного хворого №1905 від 23.07.2022), у відділенні було взято кров на вміст етанолу (результат в роботі); ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі 1 ліжко-день, розрахунок вартості ліжко-дня додається (т.1 а.с.215-216).

Листом КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЖОР №01-06/743 від 11.08.2022 стверджується, що бригадою екстреної медичної допомоги Малинського відділення-пункту постійного базування, дійсно здійснювався виїзд на ДТП 23.07.2022 о 21 год. 43 хв., за адресою: АДРЕСА_2 ; виклик здійснювався від невідомої особи за тел. (т.1 а.с. 218).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.08.2022 за участю свідка ОСОБА_52 , зі схемою та ілюстративною таблицею, встановлено як свідок вказує, що він з друзями прямував з «коси» у напрямку центру міста. В той час ОСОБА_5 їздив по дорозі на велосипеді, а ОСОБА_7 , взявши у ОСОБА_15 мотоцикл «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_3 , рухався вулицею в напрямку центру міста. Під час того, ОСОБА_5 , рухаючись велосипедом посеред дороги, раптово звернув праворуч, а ОСОБА_7 , який рухався позаду у попутному напрямку зіткнувся з правою передньою частиною велосипеда. На місці події свідок вказав на місце на проїзній частині дороги, де до пригоди мотоциклом «LIFAN LF150-2E», д.р.н. AM0618АВ рухався ОСОБА_7 ; місце, де ОСОБА_5 рухався велосипедом по дорозі в напрямку центра м. Малина; місце на тротуарі, де він рухався із компанією друзів (т.1 а.с. 219-228).

Протокол огляду місця події від 29.07.2022 з відеозаписом №ch14/30000, який вилучено під час ОМП в черговій частині ВП №1 Коростенського РУП з відеореєстратора «NICVISION» та скріншоти з вилученого відеореєстратора із загальним виглядом АДРЕСА_3 , де сталася пригода та постанова про визнання відеозапису №ch14/30000 речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.с. 230-233, 234).

Згідно з копією розписки ОСОБА_53 від 10.08.2022, він отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 18782 грн в якості компенсації шкоди, отриманої від пошкодження в ДТП 23.07.2022 мотоцикла «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 (т.1 а.с. 236).

Відповідно до звіту №1-64/22 ФОП ОСОБА_54 про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, ринкова вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - мотоцикла LIFAN LF150-2E, 2019 року випуску, внаслідок пошкодження при ДТП, станом на 23.07.2022 становить 13413,00 грн (т.1 а.с.243-248).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2022 за участю свідка ОСОБА_5 , зі схемою та ілюстративною таблицею, встановлено як свідок вказує, що він з друзями прямував з «коси» у напрямку центру міста. Частина його друзів прямувала пішки по тротуару. В той час ОСОБА_5 на власному велосипеді їздив (катався) по дорозі вул. Приходька у м. Малині , де розвернувся та рухався назад. Потім він вирішив їхати на зустріч друзям, які були далеко позаду. Так свідок почав рух у правій смузі руху в напрямку м. Житомир, ближче до центру дороги. В той час ОСОБА_5 помітив, як йому на зустріч рухається мотоцикл також ближче до середини дороги. Під час руху свідок скинув швидкість та намагався зрозуміти як саме має оминати його мотоцикл. ОСОБА_5 вирішив, що мотоцикліст оминатиме його з правої сторони, а тому вирішив повернути ліворуч до тротуару та зупинитися. У процесі повороту він виїхав на ліву (зустрічну) смугу руху і, коли зрозумів, що може статися зіткнення з мотоциклом, вирішив спробувати розвернутись ближче до середини проїзної частини дороги, вважаючи, що так лишиться місце для того, щоб мотоцикліст проїхав по своїй смузі руху. Однак під час закінчення маневру повороту ОСОБА_5 відчув удар у праву передню частину велосипеда, впав на дорожнє покриття та травмувався. На місці події свідок вказав про обставини ДТП (т.2 а.с.6-13).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2022 за участю свідка ОСОБА_7 , зі схемою та ілюстративною таблицею, встановлено як свідок вказує, що він з друзями повертався із відпочинку на «косі» у напрямку центру міста. Частина його друзів прямувала пішки по тротуару. В той час він із ОСОБА_15 на мотоциклі LIFAN каталися по дорозі вул. Приходька в м. Малині . Потім ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_15 мотоцикла та вирішив самостійно на ньому проїхати. На той час ОСОБА_5 на власному велосипеді також катався по дорозі АДРЕСА_3 попереду, у напрямку центру міста. На той час ОСОБА_7 розпочав рух мотоциклом з увімкненим ближнім світлом фар та орієнтовною швидкістю 50 км/год. У правій смузі руху від напрямку м. Житомира до центру міста. Під час руху ОСОБА_7 бачив, як ОСОБА_5 рухався на велосипеді йому на зустріч, по зустрічній смузі руху, ближче до середини дороги. Потім свідок виявив як ОСОБА_5 раптово звернув велосипедом ліворуч відносно напрямку свого руху, виїхавши на смугу руху ОСОБА_7 та створивши останньому небезпеку. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_7 почав гальмувати, однак уникнути зіткнення не зміг через невелику відстань між транспортними засобами. Зіткнення відбулося переднім колесом мотоцикла у переднє колесо та вилку велосипеда з правого боку. В наслідок зіткнення транспортні засоби були пошкоджені, а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження. На місці події свідок вказав про обставини ДТП ( т. 2 а.с. 15-27).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2022 за участю свідка ОСОБА_57 зі схемою та ілюстративною таблицею встановлено, як свідок пояснив, що він з друзями прямувала пішки по тротуару вул. Приходька у м. Малині у напрямку центру міста. В той час ОСОБА_7 із ОСОБА_15 на мотоциклі LIFAN, а ОСОБА_5 на власному велосипеді, каталися по дорозі вул. Приходька в м. Малині . Коли свідок був поруч зі знаком «Weidmann», він виявив, як ОСОБА_5 перебуваючи ближче до середини проїзної частини повернув ліворуч, а ОСОБА_7 , який в той час рухався на мотоциклі в напрямку центру міста, здійснив зіткнення з велосипедом. Зіткнення відбулося на відстані 2,6 м від правого краю смуги руху. На місці події свідок вказав про обставини ДТП (т.2 а.с. 28-41).

Ухвалами слідчого судді Малинського районного суду від 17.08.2022 надано дозвіл на тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_5 , що відображено у протоколах тимчасового доступу від 18.08.2022 та 06.09.2022, якими зафіксовано вилучення медичної документації (т.2 а.с.47-54).

Постановою від 08.09.2022 призначено та доручено виконання судово-медичної експертизи, на підставі якої експертом Малинського відділення СМЕ надано висновок експерта №179 від 19.09.2022, згідно з яким у ОСОБА_5 , 2004 р.н., згідно із записами медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді краніофаціальної травми, множинних переломів кісток лицевого черепа, забою правої гемісфери мозочка, закритого перелому правої ключиці, забійно-рваних ран лівого колінного суглобу, верхньої повіки правого ока, субкон`югктивального крововиливу лівого ока, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, тобто внаслідок ДТП. Дані ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню. Даних про те, в якому стані (тверезий чи п`яний) він міг перебувати в момент отримання тілесних ушкоджень, судово-медичний експерт не володіє (т.2 а.с.56-58).

Ухвалами слідчого судді Малинського районного суду від 17.08.2022 надано дозвіл на тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_7 , що відображено у протоколах тимчасового доступу від 18.08.2022 та 06.09.2022, якими зафіксовано вилучення медичної документації (т.2 а.с.62-71).

Постановою від 08.09.2022 призначено та доручено виконання судово-медичної експертизи, на виконання якої експертом Малинського відділення СМЕ надано та висновок експерта №178 від 19.09.2022, згідно з яким у ОСОБА_7 , 2003 р.н., згідно із записами медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді забою лівої гемісфери мозочку, перелому нижньої стінки лівої орбіти, закритого перелому кісток носа, забійно-рваної рани лобної ділянки голови, забою нижніх часток обох легень, закритого перелому лівої променевої кістки, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з достатньою силою прикладання, можливо внаслідок ДТП. Дані ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню. Даних про те, в якому стані (тверезий чи п`яний) він міг перебувати в момент отримання тілесних ушкоджень, судово-медичний експерт не володіє (т.2 а.с.73-76).

Постановою від 12.10.2022 призначено та доручено виконання експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, на виконання якої експертом Житомирського НДЕКЦ надано висновок експерта №СЕ-19/106-22/10974-ІТ від 26.10.2022, згідно з яким при заданому комплексі вихідних даних (у всіх наведених варіантах) в умовах даної пригоди водій мотоцикла «LIFAN LF150-2Е», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 - не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 , шляхом застосування своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Технічна можливість запобігти наїзду на велосипедиста шляхом застосування маневру об`їзду з моменту виникнення небезпеки для руху у наведених вище варіантах не визначалась, тому що застосовувати маневр об`їзду для запобігання ДТП можна лише для нерухомої перешкоди. У даній дорожній обстановці водієві мотоцикла «LIFAN LF150-2Е», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія мотоцикла «LIFAN LF150-2Е», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 невідповідності дій технічним вимогам п. 12.3 ПДР України - не вбачається. У даній дорожній обстановці велосипедисту ОСОБА_5 , необхідно було діяти відповідно до вимог п.п. 6.7, 10.1, 11.3 та 11.14 Правил дорожнього руху України. В наведеній дорожній обстановці в діях велосипедиста ОСОБА_5 вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України. При заданому комплексі вихідних даних, в умовах місця пригоди, в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і наведеної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій велосипедиста ОСОБА_5 вимогам п.п.10.1 та 11.3 ПДР України (т.2 а.с.77-88).

Листом в.о. директора КНП «Малинська міська лікарня» ММР №1154 від 31.10.2022 стверджується, що згідно з довідкою №2166 вміст етанолу в крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становив 1,01 ‰, а згідно з довідкою №2164 вміст етанолу в крові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становив 0,56 ‰ (т.2 а.с.91).

Постановою від 11.11.2022 здійснено перекваліфікацію злочинних дій у кримінальному провадженні №0000152 з ч. 1 ст. 286 КК України на ст. 291 КК України, у зв`язку тим, що потерпілому ОСОБА_7 у наслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню важкості; відомості щодо зміни кваліфікації злочинних дій внесено до ЄРДР (т.2 а.с.92-93).

ІV. Процесуальні рішення, які прийняті судом за клопотанням сторін.

У підготовчому судовому засіданні судом розглянуто скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 04.11.2022 про визнання потерпілим, скаргу ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_58 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 15.11.2022 про визнання потерпілим, які обґрунтовані тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь які заяви, які б у розумінні ч. 2 ст. 55 КПК України надавали б право (повноваження) слідчому залучити (визнати) ОСОБА_7 потерпілим у даному кримінальному провадженні, натомість ОСОБА_7 неодноразово повідомляв слідчого та прокурора про те, що він не бажає бути залученим до даного кримінального провадження як потерпілий.

Скарга адвоката ОСОБА_58 на постанову слідчого від 15.11.2022 про допуск адвоката до кримінального провадження обґрунтована тим, що ОСОБА_7 не набув у законний спосіб процесуального статусу потерпілого, оскільки він не подавав заяви або про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, або про залучення його до провадження як потерпілого, не надав слідчому згоди на залучення як потерпілого, оскільки вважає, що кримінальним правопорушенням йому не завдано моральної, майнової та фізичної шкоди, яку можна було б вважати як тяжкі наслідки. Крім того, ні ОСОБА_7 , ні самим адвокатом на виконання ст.ст. 50, 57 КПК України не подавались слідчому будь які документи на підтвердження повноважень адвоката як представника потерпілого.

Ухвалою суду від 02.02.2023 скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 04.11.2022 про визнання потерпілим, скарги ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_58 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого від 15.11.2022 про визнання потерпілим, скаргу адвоката ОСОБА_58 на постанову слідчого від 15.11.2022 про допуск адвоката до кримінального провадження - задоволено; скасовано рішення заступника начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП в Житомирській області ОСОБА_59 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 24.07.2022 за № 0000152, оформлені у формі:

- постанови від 04.11.2022 про визнання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потерпілим у кримінальному провадженні;

- постанови від 15.11.2022 про визнання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потерпілим у кримінальному провадженні;

- постанови від 15.11.2022 про допуск до кримінального провадження адвоката ОСОБА_60 для здійснення захисту прав та інтересів потерпілого ОСОБА_7 .

Враховуючи зазначене вище, у зв`язку із втратою ОСОБА_7 процесуального статусу потерпілого, за клопотанням прокурора ОСОБА_7 під час судового розгляду був допитаний як свідок.

V. Належність та допустимість досліджених доказів.

Перед наданням аналізу досліджених доказів, суд вирішує питання про їх належність та допустимість в контексті зауважень захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 до якості доказів, які були подані на етапі їх дослідження.

Так, захисник обвинуваченого, не ставлячи під сумнів дотримання процесуального порядку отримання доказу, зауважив, що медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , доступ до яких органом досудового розслідування здійснено на підставі ухвали слідчого судді (т. 2, а.с. 62-72) самі по собі не є документами, а це сукупність документів, зокрема, результатів діагностичних, лабораторних досліджень та інших обстежень, а в описі до протоколу тимчасового доступу не вказаний чіткий перелік всіх документів, які містяться у медичній картці. Відтак, на думку захисника, за відсутності чіткого переліку медичних документів, які були вилучені під час тимчасового доступу, висновок експерта про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та тривалого розладу його здоров`я є припущенням.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення форми первинної медичної документації №003/о «Медична карта стаціонарного хворого», затвердженої Наказ Міністерства охорони здоров`я України № 110 від 14.02.2012 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 29 від 21.01.2016), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 662/20975, форма № 003/о є основним медичним документом, що заповнюється на кожного хворого, який влаштовується на стаціонарне медичне лікування, та ведеться в усіх закладах охорони здоров`я, які надають стаціонарну допомогу, та санаторіях. Форма № 003/о містить всі дані щодо стану хворого протягом усього періоду перебування в стаціонарі, організації та проведення лікування, а також дані об`єктивних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних та інших методів обстежень. Форма № 003/о ведеться з метою контролю належної організації лікувально-діагностичного процесу та використовується для надання матеріалів за запитами (правоохоронних органів, суду тощо). На підставі даних форми № 003/о лікуючий лікар заповнює форму № 066/о, після чого форма № 003/о передається в кабінет статистики для обробки, а потім до архіву закладу охорони здоров`я. У разі ведення форми № 003/о в електронному форматі вона повинна включати в себе всі дані, які містяться на паперовому носії інформації. Строк зберігання форми № 003/о - 25 років.

За змістом Інструкції медична карта стаціонарного хворого складається із 67 пунктів, які на кожному етапі перебування хворого в лікувальному закладі мають бути заповнені уповноваженою особою.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого про те, що карта стаціонарного хворого не є самостійним документом, а при тимчасовому доступі до неї у протокол та опис до нього мало бути внесено повний перелік результатів діагностичних, лабораторних досліджень та інших обстежень, які зібрані у карті, є безпідставними, відтак у суду нема підстав ставити під сумнів достовірність та допустимість як вказаного доказу, так і висновку експертизи, проведеної на підставі вказаної медичної документації.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 звернув увагу на те, що медична документація не була визнана у даному кримінальному провадженні речовим доказом, що, на його думку, є порушенням вимог КПК України.

Суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 84 КПК України передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Як визначено у ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення, тощо, відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Із системного аналізу вказаних норм КПК України слід зробити висновок, що медична документація в даному кримінальному провадженні у розумінні джерела доказів є документом, а не речовим доказом, оскільки не є знаряддям чи предметом злочину, не містить на собі слідів злочину, та не була об`єктом кримінально протиправних дій, тощо.

Крім того, під час дослідження письмових доказів захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 зауважив, що органом досудового розслідування було застосовано не однаковий підхід у збиранні доказів.

Так, під час отримання медичної документації, зокрема, карт стаціонарного хворого, органом досудового розслідування вживались заходи забезпечення кримінального провадження, тоді як для отримання інформації з лікувального закладу про результати дослідження біологічних зразків обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с. 91), таких заходів вжито не було, а інформація була отримана на запит.

Суд звертає увагу сторони захисту, що порядок збирання доказів стороною обвинувачення визначений у ч. 2 ст. 93 КПК України, де, серед іншого, передбаченого витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів. Таким чином, отримання без застосування заходів забезпечення кримінального провадження результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , не свідчить про незаконність здобуття такого документа.

VІ. Мотиви ухвалення вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, а захисник не лише ставить під сумнів якість доказів, а й вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено наявність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, суд вважає за необхідне провести аналіз досліджених судом доказами в контексті елементів складу злочину, передбаченого ст. 291 КК України.

Суд, проаналізувавши показання обвинуваченого у взаємозв`язку з іншими доказами, вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в цілому не суперечать встановленим обставинам та узгоджуються із іншими доказами.

ОСОБА_5 обвинувачується в порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з тривалим розладом здоров`я ОСОБА_7

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, є фізична осудна особа, яка досягла 16 років, та яка не є спеціальним суб`єктом, відповідальність якого передбачена іншими статтями розділу «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту».

Суб`єктивна сторона характеризується необережністю.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 291 КК України, є безпека руху та експлуатація транспорту від неправомірних дій пасажирів та інших осіб.

Додатковим, однак обов`язковим, об`єктом даного складу є життя, здоров`я людини, власність.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 291 КК, включає три обов`язкові ознаки:

діяння - порушення діючих на транспорті правил - нормативно-правових актів, які регламентують дотримання учасниками руху вимог безпеки руху та експлуатації транспорту;

наслідки у вигляді загибелі людей або інші тяжкі наслідки;

причинний зв`язок між вказаними порушеннями і зазначеними у статті наслідками (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі № 755/10138/16-к).

Згідно усталеної судової практики обов`язковим є ретельне встановлення судом причинного зв`язку при порушенні чинних на транспорті правил. Причинний зв`язок складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК, характеризується тим, що суспільно небезпечне діяння, вчинюване суб`єктом цього злочину, є безпосередньою і достатньою причиною настання єдиних суспільно небезпечних наслідків. При цьому цей необхідний причинний зв`язок може умовно розглядатися як безпосередній, так і опосередкований.

Правильне розуміння об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, за умови встановлення порушення ПДР України ОСОБА_5 , можливе з урахуванням місця, часу та обстановки його вчинення, хоча такі ознаки є факультативними і на кваліфікацію даного діяння не впливають, а мають значення та впливають на розвиток його об`єктивної сторони як безпосередньо, так і опосередковано - через свідомість суб`єкта кримінального правопорушення, визначаючи форми його поведінки. Вплив обстановки на розвиток об`єктивної сторони полягає в тому, що вона є сукупністю умов, які створюють можливість вчинення цього кримінального правопорушення (постанова ВС від 01.02.2023 № 162/667/20).

Так, судом із досліджених доказів (письмових доказів, показань свідків та самого обвинуваченого) встановлено та не заперечується стороною захисту, що ОСОБА_5 , керуючи технічно справним велосипедом, допустив порушення вимог ПДР України, а саме пунктів 2.9 (б), 10.1, 11.3, звернув із середини проїзної частини дороги ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху, по якій у той час йому на зустріч рухався мотоцикл марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , чим створив своїми діями аварійну обстановку та небезпеку для руху і допустив зіткнення із вказаним мотоциклом.

Таким чином, належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_5 допустив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух.

У результаті порушення ОСОБА_5 ПДР України, водій мотоцикла марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, що підтверджено висновком експерта №178 від 19.09.2022.

Як встановлено судом із досліджених доказів (висновок експерта №СЕ-19/106-22/10974-ІТ від 26.10.2022), між порушенням обвинуваченим ПДР України, ДТП та тілесними ушкодженнями, які отримав ОСОБА_7 за її наслідками, є прямий причинний зв`язок.

Особливої уваги та окремого аналізу вимагає обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 291 КК України, а саме наслідки.

Так, ст. 291 КК України визначає, що кримінально караним є не будь яке порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а лише таке, наслідком якого стала загибель людей або інші тяжкі наслідки.

В контексті кримінального провадження, яке розглядається, за наполегливої позиції сторони захисту про не доведення стороною обвинувачення належними та допустимими доказами наявності складу кримінального правопорушення саме у зв`язку з відсутністю тяжких наслідків, що настали, суду необхідно проаналізувати, чи є тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я ОСОБА_7 , тяжкими наслідками в розумінні ст. 291 КК України.

Так, починаючи з підготовчого судового засідання та протягом судового розгляду сторона захисту послідовно підтримувала позицію, що оскільки ОСОБА_7 не подавав заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, не подавав заяву про залучення його до провадження у якості потерпілого, натомість оскаржив постанову слідчого про визначення йому процесуального статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні, і така скарга була задоволена судом, а також внутрішнє відношення ОСОБА_7 до того, що отримані ним тілесні ушкодження не є для нього тяжкими наслідками, та ставлення осіб - учасників події та власників транспортного засобу до визначення винуватця, який добровільно відшкодував шкоду, то нема підстав стверджувати, що наслідки, які визначила сторона обвинувачення, є тяжкими наслідками в розумінні обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_5 .

Суд не погоджується з такою позицією сторони захисту з огляду на наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 291 КК України, відповідно до ст. 477 КПК України, не належить до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, де позиція потерпілого є визначальною для початку досудового розслідування.

Крім того, така позиція захисника не ґрунтується на вимогах закону.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа № 439/397/17), поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість, поняття «потерпілий» визначено кримінальним процесуальним законодавством. Так, ч. 1 ст. 55 КПК встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий» у кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У ч. 2 ст. 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

На відміну від цього у кримінально-правовому розумінні особа стає потерпілою вже з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Таким чином, оскільки за результатами розгляду даного кримінального провадження встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_5 ПДР України ОСОБА_7 було завдано шкоду у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, цього факту достатньо, щоб вважати останнього потерпілим від кримінального правопорушення.

Відмова ОСОБА_7 від статусу потерпілого у кримінальному провадженні, що призвела до обмеження його прав, передбачених ст. 56 КПК України, є наслідком його особистого волевиявлення і реалізації прав, передбачених законом, проте це не тягне автоматично за собою матеріальну відсутність особи, що потерпіла від злочину у кримінально-правовому аспекті (постанова ВС від 01.10.2020 №674/477/18).

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судових дебатах наполягав на тому, що «інші тяжкі наслідки» у диспозиції ст. 291 КК України слід розуміти як такі, що співмірні загибелі людини, та мають бути на рівні тяжких тілесних ушкоджень, завданих одній особі, або ж середньої тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених не менше, як двом особам.

Наслідки злочину, передбаченого ст. 291 КК України, на думку захисника, мають такий же зміст, як і в інших статтях даного розділу КК України, зокрема, ст.ст. 276, 278 КК України.

Оцінюючи доводи сторони захисту в даному контексті, суд враховує наступне.

Диспозиції статей розділу ХІ КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту» у переважній більшості мають обов`язковий елемент складу кримінального правопорушення як «інші тяжкі наслідки», при тому жодна стаття вказаного розділу не містить примітки, яка би розкривала зміст поняття «інші тяжкі наслідки».

З урахуванням цього слід дійти висновку, що питання наявності в діях особи вказаної кваліфікуючої ознаки при застосуванні, зокрема й ст. 291 КК України, є оціночним і покладено законодавцем на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку з урахуванням положень кримінального закону та встановлених фактичних обставин повинен самостійно визначати чи були спричинені такі наслідки унаслідок злочину (постанова ВС від 17.02.2022 № 129/499/18).

Крім того, на доводи захисника щодо співвідносності ст. 291 КК України та ст.ст. 276, 278 КК України, суд зауважує наступне.

Так, ч. 1 ст. 276 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення працівником залізничного, водного або повітряного транспорту правил безпеки руху або експлуатації транспорту, а також недоброякісний ремонт транспортних засобів, колій, засобів сигналізації та зв`язку, якщо це створило небезпеку для життя людей або настання інших тяжких наслідків. При цьому ті самі діяння, якщо вони спричинили потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або заподіяли велику матеріальну шкоду є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення, а загибель людей - особливо кваліфікуючою.

Таким чином, співвідношення вказаних норм свідчить про те, що для ст. 276 КК України під поняттям «інші тяжкі наслідки» слід розуміти такі наслідки, які є менш негативними, ніж спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порівнюючи ст. 278 КК України зі ст. 291 КК України, на чому наполягає захисник, суд зауважує, що «загибель людей чи інші тяжкі наслідки» є елементом об`єктивної сторони особливо кваліфікуючої ознаки складу злочину, передбаченого ст. 278 КК України, при цьому цей злочин кваліфіковано як умисний особливо тяжкий, а стаття ще містить визначення простого та кваліфікованого складів.

Натомість ст. 291 КК України визначає склад злочину, як нетяжкий необережний злочин; у вказаній статті відсутні склади кваліфікованого чи особливо кваліфікованого складів зазначеного кримінального правопорушення.

А тому, на переконання суду, порівняння складів ч. 3 ст. 278 КК України та ст. 291 КК України за їх наслідками не є релевантним.

Аналізуючи диспозиції норм розділу ХІ КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», суд констатує, що в усіх випадках наслідки кримінальних правопорушень у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості є кримінально караними.

Як встановлено судом та не заперечується стороною захисту, ОСОБА_7 в наслідок протиправних дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою лівої гемісфери мозочку, перелому нижньої стінки лівої орбіти, закритого перелому кісток носа, забійно-рваної рани лобної ділянки голови, забою нижніх часток обох легень, закритого перелому лівої променевої кістки, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

З урахуванням положень кримінального закону та встановлених фактичних обставин кримінального провадження, суд погоджується із змістом та обсягом пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та вважає доведеним, що ОСОБА_7 в наслідок протиправних дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, та є тяжкими наслідками в розумінні об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 291 КК України.

Доводи сторони захисту щодо чіткості формулювання прокурором наслідків при кваліфікації дій обвинуваченого на висновки суду не впливають.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину.

На підставі викладеного, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину - порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, та є тяжкими наслідками, і кваліфікує його дії за ст. 291 КК України.

VIІ. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

VIIІ. Мотиви призначення покарання

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до класифікації є нетяжким необережним злочином, його суспільну небезпеку.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого. У судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали, а саме:

- копію ІD-картки №008226605, згідно з якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (т.2 а.с.98);

- характеристику ДОП ВП №1 Коростенського РУП, згідно з якою ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно (т.2 а.с.101);

- вимогу про судимості, відповідно до якої обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а відтак, не знятих чи не погашених судимостей не має (т.2 а.с.99);

- медичний висновок, виданий лікарем ОСОБА_61 , згідно з яким ОСОБА_5 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с.100).

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, зокрема, позитивну характеристику, молодий вік, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ст. 291 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі. Суд вважає, що покарання у такому виді та розмірі буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, а також значний розмір штрафу у національній валюті, суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу із розстрочкою виплати частинами, що на думку суду, сприятиме виконанню обвинуваченим вироку у визначений законом строк та не становитиме для нього надмірного тягаря.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Кримінально виконавчого Кодексу України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду.

ІХ. Інші процесуальні питання, які вирішує суд при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 26.07.2022, скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати становлять 4530,72 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_5 сплату штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, рівними частинами на строк 10 (десять) місяців, встановивши суму виплати штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісяця у строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами, він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду від 26.07.2022, скасувати.

Речові докази: мотоцикл марки «LIFAN LF150-2E», д.р.н. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_15 , - залишити у його розпорядженні, велосипед зеленого кольору без номеру рами, який переданий на зберігання до ВП №1 Коростенського РУП, повернути ОСОБА_5 ; оптичний носій інформації (диск) з відеозаписом №ch14/30000 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати щодо залучення експертів у розмірі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, а обвинуваченою - у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1