Справа № 307/3723/24
Провадження № 1-кп/307/250/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
В И Р О К

іменем України

06 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 , з сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження № 0000540 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29 червня 2024 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи біля воріт будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_7 , з яким перебував у неприязних відносинах, в ході розмови з останнім, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, наніс один удар кулаком правої руки по лівій половині обличчя в область щелепи потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого, спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, яке згідно висновку експерта відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вину визнав повністю, обіцяв більше не вчиняти кримінального правопорушення, жаліє про вчинене та пояснив, що 29 червня 2024 року, ввечері, в с. Мала Уголька, він гуляв з своїми двома братами, і в ході сварки з ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком по лівій половині обличчя. Сварка між ним та потерпілим виникла з приводу його мами, яка загинула, і про яку негативно відзивався потерпілий. Заподіяну шкоду не відшкодував та пояснив, що не має наміру вибачатися перед потерпілим.

Крім визнання обвинуваченим вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується показами потерпілого та письмовими доказами, що є у справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 є сиротою. Вона не була очевидцем подій, що були між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 29 червня 2024 року, ввечері, він перебував з своїм другом по місцю свого проживання. Брат ОСОБА_4 написав повідомлення його другу з проханням вийти на вулицю. Він з другом вийшов на вулицю, і через декілька хвилин до них підійшов ОСОБА_4 з братами. В ході сварки ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком в обличчя, від чого він впав на землю. Жодної шкоди йому не відшкодовано.

Рапортом працівника поліції від 05 липня 2024 року, з якого відомо, що на службу 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 29 червня 2024 року, в АДРЕСА_3 , хлопець на ім`я ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження її сину.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 липня 2024 року, з якого відомо, що ОСОБА_8 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_3 , спричинив тілесні ушкодження її сину.

Протоколом огляду місця події від 05 липня 2024 року, з фототаблицею до нього, з якого відомо, що об`єктом огляду є вхід на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 139 від 13 серпня 2024 року, з якого відомо, що у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, яке виникло в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку кута нижньої щелепи зліва, в напрямку зліва вправо. Удар було нанесено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого предмету. Дане тілесне ушкодження відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня, і відповідає заявленій даті 29 червня 2024 року.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який є неповнолітнім, позитивно характеризується, не відшкодував заподіяну шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини.

З урахуванням таких обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України слід обрати покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання, з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік та покладанням передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого, на підставі ст. 105 КК України, від призначеного покарання, оскільки обвинувачений не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду та заявив, що не має наміру перед ним вибачатися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 104 КК України, ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Суддя ОСОБА_1