Справа № 291/932/24
Провадження № 1-кп/291/115/24
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 серпня 2024 року селище Ружин
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
18.07.2024 близько 14:00 год ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились за столиком біля магазину за адресою АДРЕСА_2 , де між ними виникла словесна суперечка. Під час даної суперечки в цей же час, в цьому ж місці у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспіль-небезпечних наслідків, встав із-за столика, підійшов до ОСОБА_4 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи праворуч.
В результаті умисних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та поверхневої рани слизової оболонки верхньої губи праворуч, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Крім того, в своїй заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та висловив згоду з розглядом обвинувального акта щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, заяви законного представника неповнолітнього потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують його покарання, а саме - щире каяття, обтяжуючих вину обставин, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме надмірний тягар для особи.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід відсутній.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області ОСОБА_1