Справа № 505/3646/24
Провадження1-кп/505/705/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року

Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду та за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 від 28 серпня 2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

встановив:

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 серпня 2024 року відносно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 505/2978/24) строком на один місяць та встановлено такі заборони: перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ); вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 ; наближатися на відстань ближчу ніж 50 метрів до місця проживання: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), місця перебування ОСОБА_4 та роботи ОСОБА_4

09 серпня 2024 року ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з вказаним рішенням суду, з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення.

Однак, 09 серпня 2024 року близько 17:00 год. ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису яким, ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 09.08.2024 року близько 17 години прибув до місця проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив із ОСОБА_4 конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Крім того, 11 серпня 2024 року близько 12 години ОСОБА_3 прибув до місця роботи ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису яким, ОСОБА_3 заборонено наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця роботи ОСОБА_4 строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 11.08.2024 року близько 12 години прибув до місця роботи ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинив із ОСОБА_4 сварку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Також, 14 серпня 2024 року близько 14:20 години ОСОБА_3 прибув до місця роботи ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця роботи ОСОБА_4 , строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 14.08.2024 року близько 14:20 години прибув до місця роботи ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинив із ОСОБА_4 конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Крім того, 14 серпня 2024 року близько 06:05 години ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Подільськ Одеської області, де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено вести листування з ОСОБА_4 , строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 14.08.2024 року близько 06:05 години написав повідомлення ОСОБА_4 , використовуючи месенджер «Телеграм».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Також, 14 серпня 2024 року близько 17:45 години ОСОБА_3 прибув до місця роботи ОСОБА_4 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця роботи ОСОБА_4 , строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 14.08.2024 року близько 17:45 години прибув до місця роботи ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , де застосував до ОСОБА_4 фізичну силу.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

14 серпня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 14.08.2024 року близько 20 години прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де влаштував з останньою словесний конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

16 серпня 2024 року близько 12 години ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 16.08.2024 року близько 12 години прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де влаштував з останньою словесний конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Крім того, 19 серпня 2024 року близько 21 години ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 19.08.2024 року близько 21 години прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де влаштував із ОСОБА_4 сварку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Крім того, 24 серпня 2024 року близько 11 години ОСОБА_3 прибув до місця перебування ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця перебування ОСОБА_4 , строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 24.08.2024 року близько 11 години підійшов до ОСОБА_4 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_4 та влаштував словесний конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Також, 30 серпня 2024 року близько 15 години ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 30.08.2024 року близько 15 години прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де влаштував із ОСОБА_4 сварку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Також, 02 вересня 2024 року близько 05:44 години ОСОБА_3 прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця її проживання строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 02.09.2024 року близько 05:44 години прибув до місця спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де влаштував з останньою конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

04 вересня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , прибув до місця перебування ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на умисне невиконання обмежувального припису, яким ОСОБА_3 заборонено наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця перебування ОСОБА_4 , строком 1 (один) місяць.

Реалізуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із вказаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 04.09.2024 року близько 20 години підійшов до ОСОБА_4 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_4 та влаштував словесний конфлікт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

За сукупністю скоєного ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України, а саме в умисному невиконанні обмежувального припису, особою щодо якої такі заходи застосовані судом.

11 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Прокурор Подільської окружної прокуратури 13 вересня 2024 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви від 13 вересня 2024 року, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується із встановленими дізнанням обставинами та не оспорює їх, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку за його відсутності.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив своїм підписом захисник ОСОБА_6 , а тому вищезазначена заява сумнівів у її добровільності у суду не викликає.

Згідно заяви від 13 вересня 2024 року, складеної потерпілою ОСОБА_4 , остання погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та надала згоду на розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку.

А тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ст.390-1 КК України, а саме умисне невиконання обмежувального припису.

Оскільки, ОСОБА_3 вчинив декілька тотожних кримінальних правопорушень, суд кваліфікує його дії за ст.390-1 КК України за епізодами невиконання обмежувальних приписів (09.08.2024 близько 17.00 год., 11.08.2024 близько 12.00 год., 14.08.2024 близько 14.20 год., 14.08.2024 близько 06.05 год., 14.08.2024 близько 17.45 год., 14.08.2024 близько 20.00 год., 16.08.2024 близько 12.00 год., 19.08.2024 близько 21.00 год., 24.08.2024 близько 11.00 год., 30.08.2024 близько 15.00., 02.09.2024 близько 05.44 год., 04 вересня близько 20.00 год.), а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, та бере до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього, у відповідності до ст. 59-1 КК України, обов`язків.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1