печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання - старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000782 від 20.09.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 20.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.07.2023 № 3233-ІХ) ч. 4 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці 2021 - на початку 2022 років (більш точна дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), але не пізніше 06.02.2022, у точно не встановленому досудовим розслідування місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_6 в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього, під виглядом необхідності реалізації бізнес-проекту щодо закупівлі та реалізації дизельного палива, переконав ОСОБА_6 передати йому в позику строком до двох місяців грошові кошти в сумі 86 000 доларів США, не маючи при цьому дійсного наміру їх повертати.

06.02.2022 (біль точна дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_5 прибув до будинку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході особистої зустрічі, 06.02.2022 біля зазначеного будинку, ОСОБА_6 , повністю довіряючи ОСОБА_5 та будучи впевненим в його добропорядності, відповідно до попередньої домовленості про позику коштів для нібито викупу та подальшої реалізації дизельного палива, особисто передав ОСОБА_5 кошти в сумі 86 000 доларів США, що відповідно до встановленого офіційного курсу НБУ станом на 06.02.2022, становило 2 431 228, 6 гривень.

З метою створення у ОСОБА_6 хибної уяви про його добропорядність та нібито дійсні наміри щодо повернення цих грошових коштів, ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_6 повернути зазначені кошти в строк до 07.03.2023 зі сплатою 10% річних у валюті позики за користування грошовими коштами, про що власноручно написав відповідну розписку, яку передав останньому.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_6 в особливо великих розмірах, у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05.05.2022, зловживаючи довірою останнього під виглядом необхідності збільшення об`єму закупівлі дизельного палива та його подальшої реалізації, переконав ОСОБА_6 надати йому в позику додаткові грошові кошти в сумі 60 000 доларів США строком до 01.03.2023, не маючи при цьому дійсного наміру їх повертати.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не мав змоги особисто зустрітись з ОСОБА_5 , повністю довіряючи останьому та будучи впевненим в його добропорядності, попросив свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати грошові кошти в сумі 60 000 доларів США ОСОБА_5 .

Так, приблизного о 13 год. (біль точний час досудовим розслідуванням не встановлений) 05.05.2022, перебуваючи на не території автозаправної станції «Amic Energy», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 .

У ході вказаної зустрічі, ОСОБА_7 , на виконання вказівки ОСОБА_6 , який був введений доброчесності ОСОБА_5 , передав останньому грошові кошти в сумі 60 000 доларів США, які належали ОСОБА_6 , що відповідно до встановленого офіційного курсу НБУ станом на 05.05.2022, становило 1 755 294 гривень.

Отримані грошові кошти ОСОБА_6 ОСОБА_5 витратив на власні потреби, проте з метою подальшого переконання у дійсності своїх намірів, останній до липня 2022 року у ході телефонних дзвінків та особистих зустрічей продовжував запевняти ОСОБА_6 , що отримані від нього грошові кошти «працюють», приносять відповідні прибутки, що невдовзі надасть можливість повернути грошові кошти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05.07.2022, зловживаючи довірою останнього під виглядом необхідності збільшення об`єму закупівлі дизельного палива та подальшої його реалізації, попросив у ОСОБА_6 в позику строком грошові кошти в сумі 74 800 доларів США, не маючи при цьому дійсного наміру їх повертати.

У не встановлений досудовим розслідуванням час та місці не території Київської області, 05.07.2022, з метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 . У ході вказаної особистої зустрічі ОСОБА_6 , будучи введеним ОСОБА_5 в оману, повністю довіряючи останньому та будучи впевненим в його добропорядності, відповідно до попередньої домовленості про позику коштів для нібито викупу та подальшої реалізації дизельного палива, особисто передав ОСОБА_5 кошти в сумі 74 800 доларів США, що відповідно до встановленого офіційного курсу НБУ станом на 05.07.2022, становило 2 188 266, 52 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 06.11.2022, зловживаючи довірою останнього під виглядом необхідності здійснити збільшення об`єму закупівлі дизельного палива та подальшої його реалізації, попросив у ОСОБА_6 останню позику в сумі 25 000 доларів США, не маючи при цьому дійсного наміру їх повертати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 у не встановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставин, у листопаді 2022 року познайомився з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Навесні 2023 року, точно не встановлений слідством час та місці, але не пізніше 25.03.2023, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_8 в особливо великих розмірах.

Так, у не встановлений слідством час та місці, але не пізніше 25.03.2023, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , зловживаючи довірою останнього, під виглядом необхідності реалізації бізнес-проекту щодо закупівлі партії мобільних телефонів, попросив у ОСОБА_8 в позику строком менше одного місяця грошові кошти в сумі 35 200 доларів США, не маючи при цьому дійсного наміру їх повертати.

О 14 год. 45 хв. 25.03.2023 ОСОБА_5 прибув на попередньо узгоджене з ОСОБА_8 місце на автошляху М05 Київ-Одеса біля м. Чабани Фастівського району Київської області, де зустрівся з ОСОБА_8 .

У ході вказаної зустрічі, 25.03.2023 ОСОБА_8 , будучи введеним ОСОБА_5 в оману, повністю довіряючи останньому та будучи впевненим в його добропорядності, відповідно до попередньої домовленості про позику коштів для нібито викупу та подальшої реалізації партії мобільних телефонів, особисто передав ОСОБА_5 кошти в сумі 35 200 доларів США, що відповідно до встановленого офіційного курсу НБУ станом на 25.03.2023, становило 1 287 214, 72 гривень.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.04.2023, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи у співучасті та за попередньою змовою із ОСОБА_5 , на виконання своєї ролі у вчиненні злочину, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб підробила та передала ОСОБА_5 офіційні документи, а саме:

- довідку військово-лікарської комісії від 31.03.2023 № 11/1188, форма якої встановлена Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, видану нібито ІНФОРМАЦІЯ_3 , далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 , у яку внесла завідомо недостовірні відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 20.03.2023 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_5 , встановлено діагноз: «остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладненого випученням L3-L4 м/х диску, протрузією L4-L5 м/х диску. Спондилолізний спондилолістез L4-2 ст. Артроз фасеткових суглобів на рівні L5-S1. Помірно виражений больовий синдром», та згідно наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 на підставі статті 64б графи І Розкладу хвороб визнано не придатним до військової служби, що не відповідає дійсності, оскільки така довідка ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 не видавалася;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного від 31.03.2023 серії НОМЕР_1 , форма якого затверджена наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 610, видане нібито начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_9 , у яке внесла завідомо недостовірні відомості про те, що 31.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 визнано не придатним до військової служби на підставі статті 64б графи І наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та він згідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що не відповідає дійсності, оскільки таке посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 не видавалося.

Надалі, отримавши від невстановленої особи, зазначені вище документи, 07.04.2023 об 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , на підставі вищезазначених довідки військово-лікарської комісії від 31.03.2023 № 11/1188 і тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 31.03.2023 серії НОМЕР_1 , у яких містилися завідомо неправдиві відомості, про які достовірно було відомо ОСОБА_5 , він виїхав з території України через пункт пропуску «Маяки-Удобне» в напрямку Республіки Молдова та з того часу не повертався в Україну.

Слідчий зазначає, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що грошові кошти, отримані від здійснення протиправної діяльності, знаходяться на банківських рахунках АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК».

Аналізом залишку коштів на рахунках АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» установлено, що на них на даний розміщено грошові кошти на загальну суму 152 532, 56 гривень, які належать ОСОБА_5

Аналізом залишку коштів на рахунках АТ «ТАСКОМБАНК» установлено, що на них на даний розміщено грошові кошти на загальну суму 3 618, 30 гривень, які належать ОСОБА_5 .

Вказані банківські рахунки використовуються ОСОБА_10 з метою акумулювання грошових коштів, отриманих ним у осіб внаслідок шахрайських дій, з подальшим використанням вказаних грошових коштів на власні потреби.

З огляду на викладене, грошові кошти розміщені на зазначених вище банківських рахунках відповідають критеріям статті 98 КПК України, а тому постановою слідчого ГСУ ДБР від 12.08.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне здійснити розгляд провадження без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 20.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.07.2023 № 3233-ІХ), ч. 4 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

03.09.2024 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.07.2023 № 3233-ІХ), ч. 4 ст. 358 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.07.2023 № 3233-ІХ) передбачає позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна та з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що з метою збереження речових доказів, недопущення його відчуження та з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках у банківських установах.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 107, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000782 від 20.09.2023 на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: на грошові кошти розміщені на рахунках, відкритих у відповідних банківських установах, а саме:

1) в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (МФО 322001, ідентифікаційний код юридичної особи 21133352):

НОМЕР_2 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_3 (валюта рахунку 978 - ЄВРО),

НОМЕР_4 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_5 (валюта рахунку 840 - долар США),

НОМЕР_6 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_7 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_8 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_9 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_10 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_11 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_12 (валюта рахунку 980 - Українська гривня);

2) в АТ «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500, ідентифікаційний код юридичної особи 09806443):

НОМЕР_13 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_16 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_14 (валюта рахунку 980 - Українська гривня),

НОМЕР_15 (валюта рахунку 980 - Українська гривня).

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000782 від 20.09.2023.

Заборонити видаткові операції за вказаними банківськими рахунками ОСОБА_5 , з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1