УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 274/7799/22

Провадження № 51-3680 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2024 року кримінальне провадження № 0000415 відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого та відсутністю підстав для його реабілітації.

Як встановив суд, ОСОБА_5 09.09.2022, близько 21:40, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fabia», рухаючись на 226 км автодороги «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» поблизу с. Семенівка Бердичівського району Житомирської області у напрямку м. Вінниця, в порушення вимог пунктів 1.3, 2.3 б), 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожні умови з тим, щоб безпечно керувати транспортним засобом, проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку та її зміни; не переконавшись, що маневр обгону буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, всупереч вимогам Розділу 34 Правил дорожнього руху перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення між передньою частиною керованого ним транспортного засобу та передньою лівою частиною автопоїзда в складі сідлового тягача «DAF FT CF 85.460» з напівпричепом «Schmitz SKO 24/L-13.4» під керуванням ОСОБА_6 , який своїми односторонніми діями не міг запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Skoda Fabia» ОСОБА_5 і пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди, а пасажиру ОСОБА_9 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.3, 2.3 б), 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням ДТП та її наслідками.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що в суді першої та апеляційної інстанцій стороною захисту заявлялись клопотання про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи щодо можливого раптового погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 як причини аварії з урахуванням даних про стан його здоров`я, однак суди безпідставно відмовили у задоволенні цього клопотання.

При цьому захисник у касаційній скарзі висловлює заперечення щодо ухвали Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи.

Тому захисник вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також захисник вважає за необхідне критично оцінити показання свідка ОСОБА_9 , оскільки останній під час досудового розслідування свідчив про те, що не стежив за обстановкою навколо та поведінкою водія, а під час судового розгляду повідомив про фактично умисне порушення водієм правил дорожнього руху.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в цілому.

Тому колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги захисника щодо неправильної, на його думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності окремих досліджених судом доказів.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а також про відсутність події кримінального правопорушення, колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Факт ДТП за участю вказаних вище автомобілів і настання відповідних наслідків у виді смерті потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень встановлений судом і не ставиться під сумнів у касаційній скарзі, тому доводи про відсутність події кримінального правопорушення колегія суддів Верховного Суду вбачає безпідставними.

Стосовно доводів про недоведеність винуватості ОСОБА_5 , то вони за змістом здебільшого є аналогічними доводам апеляційної скарги захисника.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги захисника, обґрунтовано погодився з судом першої інстанції про те, що ОСОБА_5 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох людей, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України.

Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.У зв`язку із цим суд першої інстанції правильно закрив кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 та відсутністю підстав для його реабілітації, про що ставила питання його дружина ОСОБА_10 .

За змістом ухвали суду першої інстанції, суд безпосередньо дослідив показання потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що подія сталася 09.09.2022 близько 22 год. Він сидів в автомобілі ОСОБА_5 ззаду справа. На вулиці йшов невеликий дощ, їхали по об`їзній дорозі ОСОБА_11 , ділянка дороги була заокруглена. Водій не скаржився на стан здоров`я, ознак поганого самопочуття у нього не бачив, ліків також не бачив. Він періодично звертав увагу на дії водія. ОСОБА_5 їхав нормально, не перевищуючи швидкість, не порушуючи ПДР, ризикованої їзди не було. В якийсь момент він зрозумів, що водій їхнього автомобіля пішов на обгін вантажного авто. ОСОБА_5 перед початком маневру увімкнув покажчик повороту, виїхав на зустрічну смугу. Після цього з`явилось світло фар десь за 100 метрів. Водій не одразу почав гальмувати. ОСОБА_5 почав гальмувати метрів за 50, коли зрозумів, що фуру не обжене, намагався зміститися праворуч. Він побачив світло фар попереду, праворуч автомобіль, який вони обганяли, а далі темнота. Прийшов до тями в кюветі в лісопосадці в траві, до нього підійшов якийсь чоловік. В результаті ДТП він отримав багато тілесних ушкоджень, місяць знаходився у шпиталі і ще місяць перебував на лікуванні в домашніх умовах. Вважає, якби ОСОБА_5 не починав обгін, він міг би уникнути ДТП.

Показання свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що їхав з сім`єю по кільцевій дорозі м. Бердичева, точної дати та години не пам`ятає. Дорога мала по одній смузі руху. Попереду нього їхала колона машин, йшов дощ, видимість була не дуже добра. Перед ним їхав автомобіль «Шкода», між ними відстань була 20-25 м, інших авто між ними не було. Швидкість автомобілів була невелика, оскільки була погана погода. Автомобіль «Шкода» виїхав на зустрічну смугу, по якій рухалася вантажівка. Шкода йшла впевнено на обгін, а з-за повороту виїхала вантажівка. Водій «Шкоди» намагався уникнути зіткнення, переміщуючи авто праворуч. Через декілька секунд сталася ДТП, в результаті якої легковий автомобіль відкинуло в сторону, а вантажівка втратила керування та виїхала на узбіччя.

Показання свідка ОСОБА_6 , який щодо обставин ДТП пояснив, що, рухався автопоїздом в складі сідлового тягача «DAF FT CF 85.460» з напівпричепом зі швидкістю 70 км/год в сторону м. Житомира. В районі села Семенівка йому назустріч виїхав легковий автомобіль. Було темно та йшов дощ. Дорога мала по одній смузі руху та суцільну розмітку, освітлення не було. Раптово йому на зустріч виїхав легковий автомобіль. Він різко почав звертати вправо. Покажчик повороту в автомобілі «Шкода» він не бачив, горіло ближнє світло фар. Відстань між ними була 30 метрів. Автомобіль «Шкода» їхав прямо на нього, він повернув направо на два метри, водій «Шкоди» також намагався перестроїтись вправо, але сталося зіткнення. Він не зміг зреагувати у зв`язку з тим, що відстань між ними була малою. Він вийшов з автомобіля, побачив, що є жертви, викликав поліцію. До приїзду працівників поліції обстановка на місці події не змінювалася, поліція проводила заміри, зауважень у нього не було.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 підтвердив висновок № 152 від 19.10.2022 та пояснив, що міокардіодистрофія, виявлена при розтині тіла ОСОБА_5 , характерна для багатьох осіб віком від 40-45 років. Причинами можуть бути вроджені вади, перенесені хвороби, навантаження, наслідки «Ковіду». Міокардіодистрофія не є тим захворюванням, при якому наступає кардіошок, втрата свідомості чи раптова смерть

Також суд послався на досліджені в судовому засіданні документи, а саме:

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.09.2022 зі схемою та фототаблицею, у якому зафіксовано загальний вигляд місця ДТП, вид сліду юзу коліс та кочення по ґрунтовому покриттю автопоїзда, вид подряпини на проїзній частині, вид сліду юзу колеса автомобіля «Skoda Fabia», вид кінцевого положення та взаємного розміщення автомобіля «Skoda Fabia» і трьох трупів, вид кінцевих положень трупів, пошкодження транспортних засобів;

протокол проведення слідчого експерименту від 10.09.2022 за участю свідка ОСОБА_12 зі схемою та фототаблицею до нього, у якому зафіксовано, як останній показав розташування автомобілів перед зіткненням, вказав на відстань, на якій легковий автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху;

протокол слідчого експерименту від 21.09.2022 за участю свідка ОСОБА_6 зі схемою до нього, де зафіксовано, що останній показав, у якій смузі руху та в якому напрямку рухалися автомобілі, з якою швидкістю та з яким світлом фар, в якому місці проїзної частини автомобіль «Шкода» виїхав на смугу зустрічного руху, й де сталося зіткнення;

висновок судової автотехнічної експертизи № 2545/22-25 від 22.11.2022, відповідно до якого в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автопоїзда ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору треба розуміти, що можливість уникнути зіткнення односторонніми діями водія ОСОБА_6 не має технічного змісту, оскільки термінове гальмування і навіть зупинка керованого ним транспортного засобу у місці зіткнення не виключають виникнення дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору водій автомобіля «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Skoda Fabia» ОСОБА_5 вбачається невідповідність технічним вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України, що є причиною створення аварійної обстановки й виникнення цієї дорожньо-транспортної пригоди;

висновок експерта № 154 від 19.10.2022 щодо виявлених у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму утворення;

висновок судово-медичної експертизи № 2000 від 25.11.2022 щодо виявлених у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму утворення;

висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 № 152 від 19.10.2022 щодо виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізму і часу їх утворення;

висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 153 від 19.10.2022 щодо виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму утворення;

висновок експерта № СЕ-19/106-22/9647-ІТ від 21.10.2022, відповідно до якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина, світлові прилади автомобіля «Skoda Fabia» знаходились в технічно непрацездатному стані, а визначити, в якому стані знаходились агрегати на момент ДТП, не виявилося можливим;

висновок експерта № СЕ-19/106-22/9649-ІТ від 26.10.2022, відповідно до якого на момент ДТП гальмівна система та ходова частина напівпричепа Schmitz SKO 24/L-13.4 знаходились в технічно працездатному стані, в процесі дослідження технічного стану напівпричепа не встановлено будь-яких ознак раптової відмови або технічної непрацездатності систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в причинному зв?язку з виникненням ДТП;

висновок експерта № СЕ-19/106-22/9648-ІТ від 26.10.2022, відповідно до якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина, світлові прилади автомобіля DAF FT CF 85.460 знаходилась в технічно непрацездатному стані. Встановити характерні ознаки механічних пошкоджень та технічні несправності, які могли б привести до раптової і повної відмови її працездатності, а також до втрати керування автомобілем безпосередньо перед ДТП, не виявилось можливим. В процесі дослідження вузлів та агрегатів, а також систем активної та пасивної безпеки, не виявилось можливим виявити які-небудь характерні ознаки їх раптової відмови або технічні несправності.

Крім цього, за клопотанням сторони захисту судом було витребувано та досліджено в судовому засіданні медичну документацію ОСОБА_5 .

Суд обґрунтовано відхилив посилання сторони захисту на раптове погіршення здоров`я ОСОБА_5 , що призвело до ДТП, вказавши, що вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які вказали, що ОСОБА_5 , перебуваючи на зустрічній смузі руху, зберігав контроль над транспортним засобом, гальмуючи та переміщуючи автомобіль праворуч, а також висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 № 152 від 19.10.2022 та показами самого експерта ОСОБА_13 .

Оцінивши вказані вище та інші докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, й необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 286 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого та відсутністю підстав для його реабілітації.

Також колегія суддів не вбачає умотивованими доводи захисника щодо необхідності критично оцінювати показання свідка ОСОБА_9 , оскільки останній під час досудового розслідування давав інші показання, адже за правилами ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. З огляду на вимоги закону щодо безпосередності дослідження доказів суд виходив саме з показань свідка, наданих ним безпосередньо під час допиту в судовому засіданні, що відповідає положенням КПК України.

Стосовно заперечень сторони захисту щодо ухвали Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення комісійної судово-медичної експертизи, то колегія суддів Верховного Суду також не вбачає їх обґрунтованими.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, апеляційний суд розглянув клопотання сторони захисту і, навівши відповідні мотиви, відмовив у його задоволенні. Зокрема суд вказав, що ним не встановлено обставин, передбачених ст. 242 КПК України, для призначення експертизи; відсутні обставини, визначені ч. 2 ст. 332 КПК України, а характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, можливо встановити шляхом надання оцінки іншим доказами.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду не вбачає порушення вимог КПК України при вирішенні судом клопотання сторони захисту про призначення експертизи.

Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги захисника, обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, за обставин, викладених в ухвалі суду першої інстанції, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу сторони захисту щодо неправильного встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд погодився з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, навів в ухвалі докладні мотиви свого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути провадження та дати правильну оцінку вчиненому.

Апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисника й обґрунтовано залишив її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування або зміни ухвали апеляційного суду, у касаційній скарзі не наведено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3