Дата документу 03.10.2024 Справа № 314/1846/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/984/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/1846/23Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА

За обставин детально викладених у вироку, в якому також наведено посилання на положення Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів щодо устрою держави України, процесів, які відбувались у державі, та подальшого введення воєнного стану, ОСОБА_8 було визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

А саме у вироку вказано, що в ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією рф та окупацією населених пунктів Запорізької області, громадянка України ОСОБА_8 у невстановлений судом час, але не пізніше 01.06.2022 року за безпосередньої підтримки представників збройних формувань рф, в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування України», інших Законів України добровільно зайняла керівну посаду голови окупаційної адміністрації держави-агресора «Администрация Нововасильевского сельского поселения Мелитопольского района» (адміністративна будівля вказаного «Нововасильевского сельского поселения» знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у тому числі: загальна організація роботи та управління цією окупаційною адміністрацією та її структурними підрозділами, винесення та затвердження рішень та владних розпоряджень від імені адміністрації, обов`язкових для виконання, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном окупаційної адміністрації.

Займаючи вказану посаду, ОСОБА_8 , діючи умисно та виконуючи покладені на неї організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції очільника вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора та вказівки представників збройних формувань рф і окупаційної адміністрації держави-агресора «военно-гражданская администрация Мелитопольского района», крім іншого, надає безпосередню допомогу окупантам та представникам держави-агресора у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території Нововасилівської селищної об`єднаної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, а також участь в організації та проведенні незаконного референдуму рф на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Їй призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 15 років з конфіскацією всього її майна.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання та речові докази.

В апеляційній скарзі захисник просила вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення її винуватості в суді.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтвердили факт того, що обвинувачена на своїй посаді та за своїми посадовими обов`язками займалася виключно адміністративними питаннями реєстрації прав та обтяжень. Жоден із свідків не знає складу сім`ї обвинуваченої, її матеріальний стан. Докази з електронних носіїв соціальних мереж та іншого походження мають розцінюватися як цифрова інформація, а не як електронний доказ, походження інформації сумнівне. Всі свідки підтвердили, що обвинувачена працювала саме в адміністративному органі створеному окупаційною владою та виконувала виключно адміністративні цивільні функції. Інші кримінальні провадження щодо обвинуваченої відсутні, вона раніше не судима, до 24.02.2022 року займалась легальною політичною діяльністю. Під час судового розгляду не доведена саме суб`єктивна сторона злочину. Належними доказами в такому випадку є заява про прийняття на роботу, наказ керівника адміністративного органу про прийняття на роботу на посаду, штатний розпис тощо, накази та розпорядження видані посадовою особою, яка обвинувачується. Посилання обвинувачення на норми міжнародного гуманітарного права лише виводять особу з під кримінального переслідування (не є суб`єктом кримінального переслідування). Обвинувачена не належала до категорії «Сторона війни», а належала до категорії «Цивільна особа» на окупованій території. Отже суду не надано доказів саме кримінальної поведінки обвинуваченої. Зокрема обвинуваченій не інкримінуються жодні склади злочинів, пов`язаних з розкраданням державного чи комунального майна, направлених проти життя та здоров`я осіб та інші злочини, які суперечать гуманітарному праву. Отже не доведений склад злочину в діях обвинуваченої, оскільки відсутні жодні докази наявності в її діях суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК.

З огляду на те, що зазначене кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції у спеціальному судовому провадженні, обвинувачена ОСОБА_8 повідомлялася про дату, час і місце апеляційного розгляду шляхом направлення їй повістки про виклик за останньою відомою адресою її проживання та шляхом публікації інформації про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газеті «Урядовий кур`єр», а також шляхом публікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті апеляційного суду. Відтак з моменту опублікування повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачена ОСОБА_8 вважається належним чином ознайомленою з її змістом.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію захисника, яка повністю підтримала доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти скарги та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинних дій, повною мірою проаналізовано у вироку.

Зокрема свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтував показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , а також показами свідка ОСОБА_13 , які були надані під час досудового розслідування та зафіксовані за допомогою технічних засобів відео фіксації, які пояснили, що були знайомі з ОСОБА_8 , яка після окупації Нововасилівської селищної територіальної громади зайняла керівну посаду голови окупаційної адміністрації, створеної у смт Нововасилівка, на якій виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Під час пред`явлення свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками кожен окремо на фотознімку впізнав ОСОБА_8 як особу, яка очолила окупаційну владу в Нововасилівці після окупації її рф.

Також суд обґрунтовано послався на матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем, зміст яких детально розкрито у вироку та які в сукупності з іншими дослідженими доказами поза розумним сумнівом підтверджують висунуте ОСОБА_8 обвинувачення за ч.5 ст.111-1 КК.

Обґрунтовано зважив суд і на документи, які були надані свідком ОСОБА_10 під час допиту 23.01.2023 року, і які постановою слідчого були визнані речовими доказами.

Зазначені у вироку суду докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності. Об`єктивних підстав не довіряти показанням свідків та відомостям, що містяться в письмових доказах, у суду першої інстанції не було.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у справі окремо та в їх сукупності, дійшов переконливого висновку, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення доведене, а її дії підлягають правовій кваліфікації за ч.5 ст.111-1 КК. При цьому судом першої інстанції з урахуванням специфіки цього кримінального провадження було вжито всіх можливих передбачених законом заходів щодо дотримання прав ОСОБА_8 на захист та доступ до правосуддя.

В своїй апеляційній скарзі захисник, вимагаючи скасувати вирок, виходила з того, що в діях обвинуваченої не доведено наявність суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК.

Проте колегія суддів вважає такі доводи захисника необґрунтованими.

Так, за частиною 5 ст.111-1 КК, серед іншого, передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК.

Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.

У складі даного кримінального правопорушення важливим для кваліфікації є наявність такої ознаки як добровільність зайняття громадянином України відповідної посади.

У даному кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_8 зайняла керівну посаду голови окупаційної адміністрації держави-агресора «Администрация Нововасильевского сельского поселения Мелитопольского района», пов`язану з загальною організацією роботи та управлінням цією окупаційною адміністрацією та її структурними підрозділами, винесенням та затвердженням рішень та владних розпоряджень від імені адміністрації, обов`язкових для виконання, призначенням на посади та звільнення з посад, розпорядженням коштами та майном окупаційної адміністрації. Тобто, зайнята обвинуваченою посада безумовно була пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, про що також свідчать матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, на які послався суд у вироку.

У колегії суддів не виникає жодного сумніву у тому, що таку посаду в незаконно створеному органі ОСОБА_8 зайняла добровільно.

При цьому колегія суддів виходить з того, що обвинувачена, будучи громадянкою України та маючи достатній рівень знань та життєвого досвіду, безумовно усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння. Обвинувачена, на відміну від інших працівників Нововасилівської селищної ради Мелітопольського району, не вживала заходів щодо виїзду з тимчасово окупованої території. Навпаки, виходячи із показів свідків, обвинувачена, будучи проросійськи налаштованою особою, одна з перших подала свою анкету для влаштування у незаконно створеному органі.

Зазначені та встановлені у цьому провадженні обставини безумовно свідчать про свідомий вибір обвинуваченої і про абсолютну добровільність вчинених нею незаконних дій. Будь-яких даних, які би свідчили про те, що обвинувачена була вимушена зайняти відповідну посаду в незаконному органі влади, під фізичним чи психічним примусом, у даній справі не встановлено і стороною захисту не надано.

Сама по собі відсутність даних про сім?ю обвинуваченої та її матеріальний стан, на що посилалася захисник в апеляційній скарзі, автоматично не може свідчити про те, що такі незаконні дії обвинувачена вчинила під психологічним тиском та не з власного бажання.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК, зокрема його суб`єктивної та об`єктивної сторони, не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що за показами свідків обвинувачена на своїй посаді займалася виключно питаннями реєстрації прав та обтяжень, то колегія суддів зазначає, що виходячи з показів свідків, посаду державного реєстратора обвинувачена займала працюючи у Нововасилівській селищній раді. Натомість на посаді голови окупаційної адміністрації держави-агресора обвинувачена вочевидь не виконувала виключно цивільні функції, як про це зазначала захисник в апеляційній скарзі, що прямо підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами.

В своїй апеляційній скарзі захисник також стверджувала про відсутність заяви обвинуваченої про прийняття на роботу, штатний розпис, накази та розпорядження видані нею тощо, що може бути належним доказом зайняття обвинуваченою відповідної посади.

Перевіряючи такі аргументи захисту, колегія суддів виходить з того, що в матеріалах кримінального провадження наявне «Распоряжение главы военно-гражданской администрации Мелитопольского района Запорожской области» в якому ОСОБА_8 зазначена як «глава Нововасильевского сельского поселения».

Крім того, до наявної в матеріалах провадження «Аналитической информации о выплате заработной платы по состоянию на 09 декабря 2022 года» долучено списки, в яких ОСОБА_8 також зазначена як «глава».

Зазначене, на переконання колегії суддів, є достатнім свідченням і підтвердженням факту зайняття ОСОБА_8 посади, зазначеної у вироку суду.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що обвинуваченій не інкримінується вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних з розкраданням державного чи комунального майна, або направлених проти життя та здоров`я осіб, істотного значення для даного кримінального провадження не мають і не можуть позначитися на правильності вирішення справи судом. Адже сам факт добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора вже є достатньою підставою для кваліфікації дій особи за ч.5 ст.111-1 КК та не пов`язується з вчиненням або не вчиненням особою інших злочинів.

Характер вчинених обвинуваченою дій, її добровільне зайняття за безпосередньої підтримки представників збройних формувань рф керівної посади голови окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільне виконання вказівок представників збройних формувань рф не дають підстав вважати, що обвинувачена перебувала у статусі «цивільна особа» на окупованій території, а відтак що вона не є суб`єктом кримінального переслідування. А тому аргументи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Беручи до уваги встановлені судом першої інстанції такі фактичні обставини, колегія суддів вважає, що застосування у цій справі ст.111-1 КК було передбачуваним і не суперечить нормам міжнародного права.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про сумнівність інформації, отриманої з електронних носіїв соціальних мереж, то вони не можуть вважатися обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з того, що зазначена інформація була отримана під час проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як зняття інформації з інформаційних систем відомостей з мобільного додатку «Telegram», про що складено відповідні протоколи від 07.03.2023 року та від 04.02.2023 року. Зазначені слідчі дії проводилися із застосуванням технічних засобів фіксації інформації. Отримана під час цих негласних слідчих (розшукових) дій інформація була записана на оптичні диски, які долучені до протоколів цих негласних слідчих дій.

При цьому у зазначених протоколах негласних слідчих (розшукових) дій встановлена прив`язка номерів телефонів та облікових записів до конкретних осіб. Хід проведення даних негласних слідчих (розшукових) дій та спосіб отримання інформації детально описано у відповідних протоколах, а тому жодних підстав вважати, що отримана органом досудового розслідування інформацію є недостовірною, колегія суддів не встановила. Не встановила колегія суддів і будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання та процесуального закріплення доказів у цьому провадженні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про скасування вироку на зазначених у ній підставах, не можна визнати переконливими й достатніми, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції належним чином вмотивований і відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК. Істотних порушень норм права у цьому кримінальному провадженні при його перегляді судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому відсутні передбачені ст.409 КПК підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4