Справа №463/7889/24
Провадження №1-кс/463/6374/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 серпня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова, вчинену в межах в кримінального провадження №0000329 від 07.12.2018року, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку вимог ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури, вчинену в межах в кримінального провадження №0000329 від 07.12.2018 року.

Згідно заявлених у прохальній частині скарги вимог просить суд:

-Поновити термін на оскарження згідно ст. 117 КПК України в зв`язку з хворобою;

-Повторно зобов`язати уповноважених осіб СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова внести відомості до ЄРДР згідно ч.1 ст. 214 КПКУ на заяву від 22.04.2024 року;

-Повторно зобов`язати уповноважених осіб СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова визнати потерпілою згідно ст. 55, 56 КПКУ в кримінальному провадженні №0000329 від 07.12.2018р. передбаченого за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 ККУ та виконати ухвали слідчих суддів від 16.06.2021 року справа №463/1257/21, 17.08.2022 року справа №463/10547/21, 18.10.2022 року справа №463/10547/21, 02.01.2024 року справа № 463/11917/23, 27.06.2024 року справа №463/4868/24;

-Визнати неправомірними дії СУ ТУ ДБР у м. Львові та Галицької окружної прокуратури м. Львова, та їх бездіяльність при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000329 від 07.12.2018р. передбаченого за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 ККУ згідно ст. 303-307 КПКУ щодо тривалого невиконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова по справах від 16.06.2021 року справа №463/1257/21, 17.08.2022 року справа №№463/10547/21, 18.10.2022 року справа N№463/10547/21, 02.01.2024 року справа № 463/11917/23, 27.06.2024 року справа №№463/4868/24;

-Розгляд справи проводити без моєї участі в зв`язку з моєю хворобою;

Оглянувши матеріали скарги, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1ст. 303 КПК України. Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.4ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, аналіз вказаного положення дає підстави стверджувати про те, що наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Щодо вимоги повторно зобов`язати уповноважених осіб СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова внести відомості до ЄРДР згідно ч.1 ст. 214 КПКУ на заяву від 22.04.2024 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

В свою чергу положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Системний аналіз положень ч.1 ст.214 КПК України та п.1 ч.1 ст.303 КПК України дає підстави слідчому судді стверджувати про те, що право на подачу скарги (оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань) в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України виникає у випадку звернення особи до відповідного слідчого, дізнавача, прокурора із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення та відповідно невиконання зазначеним слідчим, дізнавачем, прокурором свого обов`язку, передбаченого ст.214 КПК України, щодо невідкладного, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З долученої до матеріалів скарги копії заяви про злочин, датованої 22.04.2024 року та підписаної ОСОБА_2 , вбачається, що така адресована Президенту України, Голові Офісу Генерального прокурора України, Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі України. Відомостей про те, що вказана заява була скерована на адресу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова для розгляду подана скарга не містить, а відтак відсутні правові підстави стверджувати про бездіяльність уповановажених осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 22.04.2024 року. Відтак, відсутня бездіяльність Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова (в частині невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 ), яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Щодо вимоги повторно зобов`язати уповноважених осіб СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова визнати потерпілою згідно ст. 55, 56 КПКУ в кримінальному провадженні №0000329 від 07.12.2018р. передбаченого за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 ККУ та виконати ухвали слідчих суддів від 16.06.2021 року справа №463/1257/21, 17.08.2022 року справа №463/10547/21, 18.10.2022 року справа №463/10547/21, 02.01.2024 року справа № 463/11917/23, 27.06.2024 року справа №463/4868/24.

Щодо процесуального статусу потерпілого, його набуття та судового захисту вказаного процесуального статусу, то слід зазначити, що положеннями ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні таких рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (наприклад, нерозгляд клопотання про визнання потерпілим) (п.1 ч.1 ст.303 КПК України); рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою (п.5 ч.1 ст.303 КПК України);

В межах даної скарги скражник ОСОБА_2 вимог про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою чи на бездіяльність щодо нерозгляду клопотання про визнання потерпілою не заявляла. При цьому, враховуючи аналіз положення чинного КПК України та сформованої з цього питання практики Верховного Суду при здійсненні повноважень судового контролю слідчий суддя не уповноважений своїм рішенням покладати на слідчого зобов`язання щодо визнання відповідної особи потерпілою, оскільки таке суперечать змісту ст. 55 КПК України та за своєю суттю може свідчити про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Долучені до матеріалів скарги копії ухвал слідчих судді, постановлені в межах кримінального провадження №0000329 про зобов`язання розглянути клопотання ОСОБА_2 про визнання її потерпілою, які на думку останньої не виконуються відповідними уповноваженими особами, зокрема ТУ ДБР у м. Львові, підлягають виконання не шляхом повторного заявлення вимоги про зобов`язання визнати потерпілим чи виконати відповідну ухвалу слідчого судді, а шляхом подачі до відповідного органу досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення (ст.382 КК України - невиконання судового рішення), і лише у випадку невчинення дій в порядку ст.214 КПК України скаржник має право звернутись із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою.

Більше того, положеннями КПК України не передбачено можливості повторного ухвалення судового рішення щодо зобов`язання слідчого, прокурора вчинити дії, які він зобов`язаний був вчитини на підставі попередньо ухваленого судового рішення.

Щодо вимоги визнати неправомірними дії СУ ТУ ДБР у м. Львові та Галицької окружної прокуратури м. Львова, та їх бездіяльність при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000329 від 07.12.2018р. передбаченого за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 ККУ згідно ст. 303-307 КПКУ щодо тривалого невиконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова по справах від 16.06.2021 року справа №463/1257/21, 17.08.2022 року справа №№463/10547/21, 18.10.2022 року справа №463/10547/21, 02.01.2024 року справа № 463/11917/23, 27.06.2024 року справа №№463/4868/24.

Заявлена скаржником у поданій скарзі бездіяльність СУ ТУ ДБР у м. Львові та Галицької окружної прокуратури м. Львова при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000329 щодо тривалого невиконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова по справах не підлягає судовому захисту в порядку ч.1 ст.303 КПК України шляхом заявлення вимоги про визнання таких дій неправомірними, а шляхом подачі до відповідного органу досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення (ст.382 КК України - невиконання судового рішення), і лише у випадку невчинення дій в порядку ст.214 КПК України скаржник має право звернутись із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою.

Більше того, положеннями КПК України не передбачено можливості повторного ухвалення судового рішення щодо зобов`язання слідчого, прокурора вчинити дії, які він зобов`язаний був вчитини на підставі попередньо ухваленого судового рішення.

В зв`язку з наведеним, вважаю, що заявлені скаржником в поданій скарзі вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Заявлені в пунктах 1,5 прохальної частини поданої скарги вимоги (поновлення процесуального строку та розгляд скарги у відсутності скаржника) є процесуальною та процедурною відповідно та суті заявлених в пунктах 2-4 прохальної частини поданої скарги вимог не стосуються, а відтак самостійному розгляду по суті не підлягають.

Таким чином у відповідності до вимог ч.4 ст. 304 КПК України вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Керуючисьст.303,304 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова, вчинену в межах в кримінального провадження №0000329 від 07.12.2018року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1