У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кивачівка, Теплицького району Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжньої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 31.10.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

В межах даного кримінального провадження 31.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а тому розуміючи тяжкість кримінального покарання, яке їй загрожує може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000220, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV, споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 5-1, 10, 13, 14 ч. 36 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 (далі - Правила), споживачі зобов`язані: використовувати кінцеве обладнання, що має документ про відповідність технічним вимогам та/або вимогам інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій; не допускати дій, що можуть перешкоджати безпечній експлуатації телекомунікаційних мереж, підтримці цілісності та взаємодії таких мереж, захисту їх інформаційної безпеки, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання послуг третім особам; не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж; дотримуватись інструкцій, правил (порядку) користування кінцевим обладнанням; не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або так, що належать особам, не здійснювати підробку (дублювання) ідентифікаційних карток, електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання та/або перепрограмування ідентифікаційних карток; не здійснювати зловмисні виклики, не замовляти, не пропонувати розсилання та не розповсюджувати спам.

Інформаційна безпека - стан захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, при якому запобігається завдання шкоди через неповноту, несвоєчасність і недостовірність поширюваної інформації, порушення цілісності та доступності інформації, несанкціонований обіг інформації з обмеженим доступом, а також через негативний інформаційно-психологічний вплив та умисне спричинення негативних наслідків застосування інформаційних технологій.

Статтею 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» від 05.07.1994 № 80/94-ВР визначено, що несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.

Пунктом 13 частини 36 Правил передбачено, що споживачі зобов`язані не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або такі, що належать іншим особам, не здійснювати підробку (дублювання) електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання. Таким чином, свідома заміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання. Перекручення інформації (підробка, надання недостовірних даних) про кінцевого абонента впливає на достовірність даних, щодо ідентифікації абонента та його обладнання, які зберігаються в білінгових системах (автоматизована система обліку наданих послуг, їх тарифікації і виставляння рахунків для оплати. У сфері телекомунікацій білінг офіційно іменується «Автоматизована Система Розрахунків» (АСР)) операторів мобільного зв`язку.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб та Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та діє до тепер.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у 2023 році, точної дати не встановлено, через всесвітню мережу Інтернет дізнались про те, що за допомогою попередньо налаштованого комп`ютерного програмного забезпечення «SimСlient», електронно-обчислювальних машин - комп`ютерів, SIM-банків та SIM-карт постачальників послуг мобільного зв`язку, підключених в єдину всесвітню мережу Інтернет, за відповідну плату можливо надавати в оренду російському онлайн-сервісу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з ІР-адресою 172.66.40.175 що розміщена в АДРЕСА_3 , віртуальні мобільні номери телефонів.

В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж мобільних операторів з метою отримання прибутку.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , у невстановленому місці, дату та час, однак не пізніше 01.05.2024 придбали 7 SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ (International Mobile Equipment Identity - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) на 32 плати розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни. Після цього, ОСОБА_4 через месенджер «Telegram» зв`язалась із невстановленою особою під нік-неймом « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виявила бажання співпрацювати з ними, повідомивши про наявність у неї SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, на що невстановлена особа під нік-неймом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » погодилась і повідомила ОСОБА_4 , що їй потрібно створити свій кабінет та електронну адресу для роботи із нею, а також налаштувати вказане обладнання та надіслала в чат детальну інструкцію.

Окрім того, ОСОБА_7 , контактуючи із невстановленою особою під нік-неймом « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримав аналогічну інструкцію.

З метою унеможливлення блокування її діяльності операторами мобільного зв`язку та приховання своєї діяльності, ОСОБА_4 повинна була здійснювати систематичну заміну сім-карт в SIM-банках та підміну міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ) в платах розширення для сім-карт.

Окрім цього, ОСОБА_4 повинна була поміщувати сім-карти мобільного операторів стільникового зв`язку в SIM-банки та за допомогою програмного забезпечення «SimСlient» здійснювати налаштування надходження отриманих даних від оператора мобільного зв`язку на сервера російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На виконання наданих інструкцій російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер із встановленим твердотільним накопичувачем марки «Kingston» об`ємом 500 Gb, створила свій особистий кабінет на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з використанням поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшої роботи. ОСОБА_7 здійснив аналогічні дії.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та на виконання наданих інструкцій для роботи з російським онлайн-сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на трьох персональних комп`ютерах умисно встановили програмне забезпечення «SimСlient», під`єднали до них SIM-банки з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, підключили до мережі Інтернет, та за допомогою WI-FI роутера «Mercusys MR70X» з IP-адреси НОМЕР_1 (провайдер ТОВ «ТРК ЕВЕРЕСТ»), у період часу із 01.05.2024 по 05.07.2024 розпочали роботу з онлайн-сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_2» за місцем свого проживання: АДРЕСА_4 , не маючи при цьому дозволу компаній ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» на використання ідентифікаційних телекомунікаційних карток з присвоєним унікальним абонентським номером (сім-карток) в телекомунікаційному обладнанні (такі як SIM-банк), чим порушили п. 13 ч. 36 Правил.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спільно, періодично здійснювали придбання сім-карток українських мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна та в подальшому забезпечували їх своєчасну заміну в SIM-банках для функціонування т.зв. «ботоферми», котру за матеріальну вигоду надавали у користування російському онлайн-сервісу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який здає в оренду віртуальні мобільні ідентифікатори для реєстрації облікових записів, у т.ч. фейкових, на різноманітних Інтернет-платформах, соціальних мережах для негативного впливу на інформаційний простір, як регіону так і держави загалом, тощо.

При цьому, ОСОБА_4 знала та усвідомлювала, що своїми діями вона здійснює незаконне втручання в роботу телекомунікаційних мереж, що порушує встановлений порядок маршрутизації.

Пунктом 3 Правил передбачено, що несанкціонованим втручанням в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж є зокрема дії, що зафіксовані актом про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг і призвели до витоку, втрати, підробки, блокування, перекручення чи знищення інформації.

Згідно висновку телекомунікаційної експертизи встановлено, що функціональним призначенням наданих на дослідження SIM-банків з 32 платами розширення є здійснення керування значною кількістю сім-карт з їх можливістю «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни ІМЕІ.

Відповідно до нормативних документів Європейського інституту телекомунікаційних стандартів (ETSI), IMEI - це унікальний номер, який присвоюється кожному мобільному пристрою окремо. Тобто, кожен мобільний термінал (телекомунікаційне обладнання, яке має GSM модуль) може мати лише один унікальний ІМЕІ.

Таким чином, підміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання, а отримання інформації серверами, які знаходяться поза межами України, свідчить про доступ до неї фізичних та/або юридичних осіб, що не мають права доступу до неї, та є витоком інформації.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 російський онлайн-сервіс «ІНФОРМАЦІЯ_2» отримав можливість здобувати інформацію, підробляти її, блокувати, спотворювати процес обробки інформації, тобто негативно впливати на інформаційний простір та заподіювати шкоду інформаційній безпеці України.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що призвело до витоку та підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, вчинене під час дії воєнного стану.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000220 від 01.05.2024; протоколу обшуку; матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; висновок експерта; протоколів огляду; протокол огляду предмета; інших матеріалів кримінального провадження; наданих в судовому засіданні пояснень підозрюваної слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжня, навчається на 3 курсі у Вінницькому педагогічному університеті (денна форма навчання), має на утриманні неповнолітню дитину (2 місяці).

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_4 , будучи без запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваної, місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Беручи до уваги особу підозрюваної, зокрема її вік (19 років), те, що вона навчається у навчальному закладі на денній формі навчання та має на утриманні неповнолітню дитину (2 місяці), що свідчить про наявність у останньої міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, запобігання ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, а також з метою надання можливості підозрюваній продовжувати навчання та здійснювати догляд за дитиною, клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 грудня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або місця навчання;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 31 грудня 2024 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя