№ 1-кп/183/2041/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Самар в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесені 31.10.2024 року до ЄРДР за № 0000302, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, інвалід 2 групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2024 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_3 знаходячись у м. Самар Дніпропетровської області, зустрівся з невстановленою під час досудового розслідування особою, яка запропонувала допомогу в отриманні водійського посвідчення з категорією «В». В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на використання підробленого посвідчення водія з категорією «В», розуміючи що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС, передав невстановленій під час досудового розслідування особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої персональні дані та винагороду за виготовлення підробленого посвідчення водія в розмірі 10.000 гривень.

01 червня 2024 року ОСОБА_3 знаходячись у м. Самар Дніпропетровської області, більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена, отримав у невстановленої під час досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я. Згідно з інформацією, що відображена у вказаному посвідченні водія на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорії «В» посвідчення видано 30.05.2024 року установою ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та містить його підпис та фотозображення.

30 жовтня 2024 року об 11.45 годині ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом моторолером марки «Suzuki», без державного реєстраційного номера, рухаючись по вул. Калнишевського в м. Самар Дніпропетровської області , поблизу будинку № 16, розташованого по вищевказаній вулиці, був зупинений працівником поліції, який на підставі Закону України «Про Національну поліцію» запропонував ОСОБА_3 пред`явити документи на право керування транспортним засобом.

Після чого, ОСОБА_3 30 жовтня 2024 року об 11.46 годині перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці на узбіччі проїзної частини вул. Калнишевського в м. Самар Дніпропетровської області , на законні вимоги поліцейського УПП в Дніпропетровській області про пред`явлення документів, використовуючи завідомо підроблене посвідчення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний офіційний документ є підробленим, що у встановленому законом порядку він не проходив та теоретичних і практичних іспитів на отримання водійського посвідчення не здавав та посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 у ТСЦ 8043 не отримував, використав, шляхом пред`явлення працівнику поліції, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорії «В» на своє ім`я, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 9-10).

Ухвалою суду від 11.11.2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються обвинуваченим, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява обвинуваченого.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, інвалід 2 групи, учасник бойових дій, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, їх наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків.

Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді, в тому числі у вигляді штрафу та обмеження волі, однак суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 один із видів даних покарань, оскільки останній вину визнає, щиро кається, інвалід ІІ групи.

Отже, з урахуванням вищезазначених обставин, призначення ОСОБА_3 покарання у виді апробаційного нагляду на певний строк з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачений санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 2 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ у вигляді бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - знищити (а.м. 11).

Речовий доказ у вигляді DVD-диску з відеозаписом нагрудних камер поліцейських за 30.10.2024 рік, - зберігати в матеріалах справи (а.м. 51).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової технічної експертизи документів 2.785,65 гривень (а.м. 37).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1