Провадження № 1-кс/932/3986/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 НГУ, військове звання старший солдат, на посаді навідника, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовується наступним.

Так, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 26.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді навідника-оператора 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, відмовився від несення обов`язків військової служби, в тому числі від виконання поставлених завдань, в рамках здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії АДРЕСА_2 та діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення місця служби, без поважних причин, 04.01.2024 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ, який дислокувався в АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби до моменту поки не прибув до органу досудового розслідування, а саме до 05.11.2024, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез?явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

05.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Виходячи з викладеного, сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що самовільно покинув місце служби через непорозуміння з командиром та не забезпечення ним призначення і проведення військово медичної комісії. Просив визначити мінімальний розмір застави.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, однак просив визначити заставу підозрюваному у мінімальному розмірі.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську знаходиться кримінальне провадження № 0001594 від 26.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді навідника-оператора 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, 04.01.2024 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ, який дислокувався в АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, до моменту поки не прибув до органу досудового розслідування, а саме до 05.11.2024 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

05.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про вчинення злочину, матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків, повідомленням про підозру та іншими доказами у сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ризики, на які посилається прокурор доведені, окрім ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, які саме дії може вчинити підозрюваний і яким саме чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, відсутність соціальних зв`язків, низьку морально-психологічну підготовку підозрюваного, його відношення до служби, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заставу вважаю доцільним не визначати, оскільки майновий стан підозрюваного є негативним, а тяжкість злочину та його суспільна небезпека виключають можливість визначення застави, з огляду також на положення ст. 183 КПК України.

Підсумовуючи викладене, клопотання слідчого належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 02.01.2025 рок включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7