ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1775/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому засіданні розгляд у підготовчому засіданні кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який має вищу освіту, працюючого соціальним працівником Територіального центру соціального обслуговування Дарницького району міста Києва, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч. 1 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 19 квітня 2024 року, приблизно о 12 годині 02 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 72,29 км/год + 2,89 км/год, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год, в межах першої (крайньої правої) смуги проїзної частини проспекту Петра Григоренка в м. Києві, зі сторони вулиці ОСОБА_6 в напрямку вулиці Анни Ахматової, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра», яка позначає нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод Правил дорожнього руху України.

В цей час, попереду автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в попутному напрямку, в другій та третій смугах, рухалися невстановлені в ході досудового розслідування автомобілі, водії яких, наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, почали зменшувати швидкість керованих ним транспортних засобів, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину проспекту ОСОБА_7 , в межах зазначеного нерегульованого пішохідного переходу, рухаючись зліва направо, відносно напрямку руху вказаного транспортного засобу.

Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.4, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України:

??п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

??п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

??п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

??п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

??п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

??п.18.4: Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Петра Григоренка в м. Києві, достеменно знаючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці 50 км/год, усвідомлюючи, що вибір швидкості і контроль за швидкісними параметрами визначається односторонньою вольовою активністю водія, будучи заздалегідь поінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою біло-червоного кольору 1.14.2 «Зебра» (пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод), будучи обізнаним, що наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та, що пішохідний перехід призначений для перетину проїзної частини пішоходами, які мають безперечну перевагу в русі на даній ділянці дороги, з моменту, коли вступили на перехід та якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, застосував гальмування керованого ним транспортного засобу, але внаслідок перевищення максимально дозволеної швидкості руху, не зміг зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху пішохода, створюючи небезпеку для руху, загрозу здоров?ю громадян, неподалік будинку N АДРЕСА_2 , виїхав на пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма правого гомілково-ступневого суглоба: перелом латеральної (зовнішньої) лодижки без зміщення уламків, садна, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.4, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому засіданні потерпілою ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України. Також, потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що жодних матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_3 не має та просить закрити кримінальне провадження. При цьому, ОСОБА_3 розуміє, що вказана обставина не є реабілітуючою. Обвинувачений пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, вину визнав в повному обсязі, підтвердив факт примирення з потерпілою.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, вину свою визнав у повному обсязі, в повній мірі відшкодував потерпілій завдані збитки.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст. 284 КПК України).

Розглядаючи клопотання про закриття справи на підставі ст. 46 КК України, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 з нею примирився та в повному обсязі відшкодував матеріальні збитки. Жодних матеріальних та моральних претензій потерпіла до обвинуваченого не має і мати не буде.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює, а також те, що вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, суд вважає, що ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності в зв'язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Таким чином, клопотання потерпілої підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне скасувати арешт на майно, яке накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2024 на транспортний засіб «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_3 , що на праві власності належить ОСОБА_8 .

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст.ст. 286, 288, 314, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Арешт на транспортний засіб марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_3 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2024 - скасувати.

Речові докази: транспортний засіб марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2024 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - залишити власнику.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 25011 (двадцять п`ять тисяч одинадцять) грн. 76 коп. стягнути з ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: