У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Закарпатьскої обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000321, відомості про яке 14.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 240-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора прокурора відділу Закарпатьскої обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000321, відомості про яке 14.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 240-1 КК України, про накладення арешту на майно,яке було вилучено 16.09.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «SEAT Altea», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: атомобіль марки «SEAT Altea», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що вказане майно є тимчасово вилученим, має значення речового доказу. Незастосування даного виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може призвести до ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою просив суд розглянути клопотання без його участі.

Підозрюваний у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення частин 2 та 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000321, відомості про яке 14.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 240-1, ч. 1 ст. 204 , ч. 1 ст. 310 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 жовтня 2024 року.

Окрім цього встановлено, що в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження 16.09.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 17.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 вересня 2024 року у ході обшуку автомобіля марки «SEAT Altea», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , було вилучено даний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Додані до клопотання копії матеріалів досудового розслідування підтверджують про факт виявлення та вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт, зокрема даний автомобіль вилучено під час його обшуку від 16.09.2024.

Постановою слідчого від 16 вересня 2024 року даний автомобіль та свідоцтво були визнані речовими доказами.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, автомобіль марки SEAT ALTEA, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання про арешт обумовлене необхідністю збереження речового доказу.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що даний автомобіль та свідоцтво можуть мати значення речового доказу, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що даний автомобіль використовувався ОСОБА_4 з метою зберігання та перевзення наркотичних засобів і психотропних речовин, а отже є засобами вчинення злочину.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з даним автомобілем, не виключається можливість зібрання нових доказів, пред`явлення нової підозри, інших епізодів злочинної діяльності, а тому слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування, зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, а відтак є необхідність у арешті даного майна.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на атомобіль марки «SEAT Altea», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , які вилучені 16.09.2024 під час обшуку транспортного засобу марки «SEAT Altea», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1