Провадження № 1-в/752/265/24
УХВАЛА

19 вересня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції

засудженої ОСОБА_3 ,

встановив:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, з урахуванням ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року у виді 50 годин громадських робіт, та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 день.

Зі змісту клопотання засудженої вбачається, що вона ставить питання про звільнення її від покарання, мотивуючи тим, що караність діяння, за яке вона засуджена, усунена законом, оскільки розмір крадіжки, яку вона вчинила, не перевищує 3028 грн.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання.

Прокурор вказав, що клопотання підлягає поверненню, оскільки подане до суду, не в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників суд дійшов висновку про повернення подання особі, яка його подала, виходячи з наступного.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні 15 квітня 2023 року в умовах воєнного стану крадіжки на суму 697,18 грн.

Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання про звільнення від покарання у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 74 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як убачається з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34», тобто вирок виконується на території м. Кам`янське Дніпропетровської області, що не належить до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

За таких обставин, Голосіївський районний суд м. Києва не уповноважений на розгляд клопотання про звільнення від призначеного судом покарання, а тому клопотання підлягає поверненню засудженій для звернення до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання засудженої ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання повернути засудженій, для звернення до належного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1