Справа № 358/559/22 Провадження № 1-кс/358/237/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника - адвоката ОСОБА_3 , інших учасників кримінального провадження - ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянув заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000279, яке надійшло до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000279, яке надійшло до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою судді ОСОБА_6 справу прийнято до провадження після судді ОСОБА_7 та призначено судове засідання на 25.07.2024 на 11:00 год.

25.07.2024 захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_6 Відвід захисник мотивує сумнівом в неупередженості судді.

Так, на переконання сторони захисту, 05.06.2024 суддею ОСОБА_8 відповідною ухвалою незаконно продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на строк 60 діб.

Крім того, оскільки сторона захисту не ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, це позбавило захисника перевірити законність повноважень судді у цьому провадженні станом на 05.06.2024.

Крім того захисник зазначає, що 12.11.2022 ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_9 вже було задоволено відвід судді ОСОБА_6 у даному провадженні при розгляді аналогічного клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Вказана обставина виключає участь судді ОСОБА_6 в даному провадженні. На переконання сторони захисту, суддя ОСОБА_6 зобов`язана була заявити самовідвід, однак продовжила брати участь як суддя у цьому провадженні.

26.07.2024 в ході судового розгляду заяви захисника про відвід, останнім було завлено клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою законного представника Богуславської міської ради, який був залучений судом, для з`ясування думки законного представника щодо заявленого захисником відводу.

Головуючим у справі суддею ОСОБА_1 протокольно ухвалено проводити судовий розгляд заяви про відвід за даною явкою з урахуванням положень ст.26, 81 КПК України, належного повідомлення учасників кримінального провадження про дату судового засідання та відсутності законодавчо закріпленої вимоги щодо обов`язкової участі всіх учасників кримінального провадження під час розгляду заяви про відвід головуючому судді. Також в матеріалах справи наявна заява законного представника про проведення даного судового засідання без участі представника.

Також, на переконання захисника неявка інших учасників кримінального провадження свідчить про їх впевненість у результатах розгляду заяви про відвід.

Крім того, в ході судового розгляду заяви про відвід 26.07.2024, захисником заявлено клопотання про відкладення засідання для надання додаткового часу підготовки та долучення доказів до заяви про відвід. Захисником при цьому зазначено, що його не було завчасно повідомлено про дату та час розгляду його заяви про відвід та він не мав можливості подати ще докази. В задоволенні вказаного клопотання головуючим суддею ОСОБА_1 було протокольно відмовлено з урахуванням того, що в день судового засідання з розгляду заяви про відвід, а саме 26.07.2024 захисником через канцелярію суду подані матеріали до заяви про відвід. Крім того, судом звернуто увагу захисника, що згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. На переконання суду, під час подання заяви про відвід, захисник повинен був подати всі докази в обгрунтування доводів заяви, протилежне свідчить про зловживання процесуальними правами.

В подальшому захисником заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_1 з посиланням на упередженість під час розгляду заяви про відвід та порушенням процесу, обмеженням в доступі до суду через не відкладення судового засідання. Крім того адвокатом зазначено, що суддя ОСОБА_1 неодноразово відмовляла в даному кримінальному провадженні у відводі судді ОСОБА_7 . Також вказав, що не має довіри до всього Богуславського районного суду Київської області, оскільки тривалий час кримінальне провадження по суті не розглядалося. На переконання адвоката весь склад суду є незаконним.

Суд зазначає наступне. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, необгрунтоване відкладення судового розгляду має наслідком затягування розгляду справи з урахуванням, також, що стороною захисту заявляються численні заяви про відвід складу суду, які кожного разу передаються для розгляду по суті іншому судді в порядку ст.35 КПК України.

На переконання суду, саме такі дії сторони захисту, як неодноразово заявлені відводи призводять до тяганини по справі та порушують права ОСОБА_10 на справедливий суд.

Таким чином, даний відвід судді ОСОБА_1 був протокольно визнаний зловживанням процесуальними правами, оскільки процесуальний кодексом не передбачено право заявляти відвід судді, який розглядає заяву про відвід.

Посилання захисника на оголошення суддею ОСОБА_1 складу суду та роз`яснення права на відвід, як обгрунтування суперечливих дій суду, не свідчить про наявність у нього такого права, оскільки відвід може бути заявлений, також, іншим учасникам кримінального провадження. Згідно технічного запису судового засідання головуючим суддею ОСОБА_1 роз`яснено право на відвід, а не конкретно відвід лише складу суду.

В подальшому в ході судового засідання захисником неодноразово заявлялися відводи судді ОСОБА_1 , які протокольно залишалися без розгляду у зв`язку із визнанням їх зловживанням процесуальними правами.

В судовому засіданні захисником заявлено про його намір подати заяву до ВРП про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що розцінюється судом як тиск на суд, має на меті ухвалення судом необхідного стороні захисту рішення, що саме по собі є порушенням вимог частини другої статті 126 Конституції України (вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється).

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що підтримує позицію свого захисника.

В судовому засіданні потерпіла у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 зазначила, що претензій ні до кого не має, просить справу розглядати по суті; погоджується з думкою адвоката ОСОБА_3 оскільки не є фахівцем в галузі права.

В порядку ст.81 КПК України, судом ухвалено проводити судовий розгляд заяви про відвід за даною явкою.

Судом встановлено, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області (головуючий суддя ОСОБА_7 ) з 15.07.2022 перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000279, яке надійшло до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Згідно розпорядження керівника апарату Богуславського районного суду Київської області № 123 від 25.06.2024 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу Богуславського районного суду Київської області та рішення зборів суддів Богуславського районного суду Київської області від 19.06.2024 № 9, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_7 (звільнення судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_7 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024, головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_6 .

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 11.07.2024 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 25.07.2024 об 11:00 год.

25.07.2024 захисником адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід судді ОСОБА_6 з підстав, зазначених вище.

Статтею 75 КПК України закріплено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Крім того, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості.

Зазначені у заяві про відвід адвокатом ОСОБА_3 обставини є саме незгодою з процесуальними рішеннями судді та не свідчить про упередженість судді та його небезсторонність під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Так, суд зазначає, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї зі сторін, не є ознакою упередженості. Прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з урахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення. Суддя при прийнятті рішення має врахувати усі обставини справи та дослідити усі докази (Рішення у справі Jasiсski проти Польщі від 20 грудня 2005 року, заява № 30865/96, параграфи 54-58).

Незгода з попередніми рішеннями не може бути підставою для відводу, оскільки не є об`єктивною обставиною, яка може вказувати на упередженість судді. Слід зазначити, що незгода з процесуальними рішеннями судді може бути втіленою у процедурі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, а нерозуміння правової позиції через механізм роз`яснення процесуальних рішень судді. Разом з тим, заявлення відводу з цього питання є безпідставним, оскільки, по суті, є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_6 після того, як вони були мотивовані. Цього ж погляду дотримується Верховний Суд у справах кримінального судочинства (ухвала у справі № 357/6431/19 від 16.12.2019 року; ухвала у справі № 585/4879/17 від 02.10.2019 року).

Згідно з Бангалорськими принципами діяльності судді, затвердженими резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, незважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їх причини.

Крім того, оскільки стороною захисту 05.06.2024 судді ОСОБА_6 не заявлявся відвід в ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги, подальше заявлення відводу від розгляду кримінального провадження по суті свідчить про штучне створення стороною захисту підстав для відводу та затягування розгляду даного провадження.

Доводи захисника про необхідність перевірки повноважень головуючого судді у справі ОСОБА_6 свідчать про втручання в діяльність судді та зловживання процесуальними правами, оскільки перевірка повноважень головуючого судді виходить за межі процесуальних прав захисника у кримінальному провадженні.

Щодо посилання захисника на раніше задоволений відвід судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ухвалою судді ОСОБА_9 від 12.11.2022 у справі № 358/559/22, суд зазначає. Так вказаною ухвалою було констатовано, що під час визначення складу суду в порядку ст.35 КПК з розгляду даного клопотання були виявлені порушення вимог ст.319 КПК України щодо незмінності складу суду та клопотання передано через канцелярію для передачі судді ОСОБА_7 .

Зазначаю, що склад суду з розгляду клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу визначався не суддею ОСОБА_6 а програмою АСДС суду. Суддею ОСОБА_9 не розглядалися по суті твердження сторони захисту щодо упередженості судді ОСОБА_6 , висновок суду з цих доводів відсутній. Крім того, ухвалою судді ОСОБА_9 встановлено, що суд не вбачає інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання.

Таким чином, заявлений відвід не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, зокрема упередженого ставлення судді ОСОБА_6 під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Дії захисника, на переконання суду, свідчать про зловживання процесуальними правами, намір затягнути розгляд кримінального провадження шляхом неодноразового подання заяв про відвід, що потребує відповідного реагування з боку суду в разі продовження таких дій сторони захисту.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав для відводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості, що вказує на необґрунтованість поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 , а тому, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 81, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000279, яке надійшло до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1