Справа № 639/864/24
Провадження № 1-кп/639/242/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання потерпілого ОСОБА_6 про арешт майна в об`єднаному кримінальному провадженні №0001224 від 29.11.2023, №0001313 від 22.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0001224 від 29.11.2023, №0001313 від 22.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України.

На адресу Жовтневого районного суду м. Харкова 15.08.2024 та 19.08.2024 надійшли клопотання потерпілого ОСОБА_6 , в яких він просить накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 на суму позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування клопотання потерпілий зазначає, що існують підстави вважати, що обвинувачений, який офіційно працював та отримував заробітну плату, а також все життя набував побут самостійно та сумісно разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 , робить усе, щоб позбутися цього майна і було неможливо відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, завдану тяжким злочином по відношенню до нього та його дружини.

За наявною у нього інформацією, 21.02.2024 автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, було переоформлено на дружину обвинуваченого ОСОБА_9 .

У рамках кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 500 000 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) та матеріальної шкоди у сумі 60 977,29 грн. (шістдесят тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 29 копійок.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив клопотання про арешт майна задовольнити, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що в обвинуваченого відсутнє майно, на яке можна було накласти арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання потерпілого, посилаючись на те, що жодного майна у ОСОБА_8 немає, тому підстав для задоволення клопотання потерпілого немає.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання потерпілого не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У випадку, передбаченому пунктом п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.09.2024 встановлено, що стосовно ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , відсутні відомості про право власності на нерухоме майно.

З відповіді Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 17.09.2024 встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_8 зареєстрованих транспортних засобів не значиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

Жодних відомостей про наявність у ОСОБА_8 нерухомого майна або транспортних засобів у суду немає, у зв`язку з чим суд не має правових підстав для накладення арешту на майно.

Таким чином, клопотання потерпілого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_8 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3