Провадження № 1-кп/592/687/24
УХВАЛА

про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду та продовження запобіжного заходу

04 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000708, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом обвинуваченого.

Учасники справи не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини 3 ст. 314 КПК України не встановлено.

Підстав для здійснення судового розгляду кримінального провадження в закритому судовому засіданні не встановлено.

З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того у підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, який закінчується, оскільки на думку прокурора ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, раніше заявлені ризики передбачені п.1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України не зменшились і продовжують існувати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши про існування лише одного ризику, а саме вплив на свідків. Він просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, щодо продовження запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання щодо продовження або не продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати чи не зменшились раніше заявлені ризики або чи не з`явились нові ризики.

Вирішуючи дане питання суд також враховує практику ЄСПЛ висловлену у своєму Рішенні від 12.02.2015 року у справі Подвезько проти України (заява № 74297/11) де Суд зазначив наступне: п.20. Суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» та «Хайредінов проти України».

На даний час не досліджені всі докази сторони обвинувачення: не допитані свідки сторони обвинувачення, не досліджені письмові докази, інші докази, не допитаний обвинувачений, у зв`язку з чим виконати всі процесуальні дії до закінчення строків тримання обвинуваченого під вартою не можливо.

Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даний час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також слід зазначити, що обвинуваченому пред`явлене обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину і у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому від тяжкості покарання обвинувачений зможе ухилитись від суду.

Мають місце і заявлені у клопотанні ризики того, що ОСОБА_3 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити новий злочин.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотань судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», в яких зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку, залежно від особливостей конкретної справи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», ОСОБА_6 проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ст.184, ст.199 КПК України встановлено, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися і не перестали існувати. ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, не має постійного заробітку, сталих соціальних зв`язків, тому він може ухилитися від суду. ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення, також може впливати на свідків.

Отже, на цей час існують правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 .

Більш м`які запобіжні заходи, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам.

З врахуванням викладеного, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , до 11.11.2024 включно.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в період дії воєнного стану, відтак прихожу до висновку про те, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити розмір застави, який повинен складати, в даному випадку, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 116800 грн.

Також у разі внесення вказаного розміру застави на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти строком до 11.11.2024 року до 24 години 00 хвилин включно обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності) ; 6) носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 199, 314 - 316 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000708, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні на 11-00 годину 17 жовтня 2024 року в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 11.11.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 116800 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, , назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, рахунок UA0008869, призначення платежу: застава за кого (ПІБ) , № ухвали суду, платник застави (ПІБ).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності) ; 6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для обвинуваченого, який перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1