Справа № 357/7779/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 Білоцерківський міськрайоннийсуд Київськоїобласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 09.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , абонентський номер телефону НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 травня 2024 року та невстановлених обставин, без передбаченого законом дозволу, на горищі житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , придбав-знайшов 46 патронів-боєприпасів до вогнепальної зброї, які переніс до місця свого проживання-житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав до 17.05.2024 без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 17 травня 2024 року, в період часу з 08 години 56 хвилини по 10 годину 21 хвилин, під час проведення працівниками поліції, санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено 46патронів, з яких 15 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 та придатні для стрільби та 31 патрон які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм., та придатні для стрільби, які ОСОБА_4 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме як придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

25 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку терміном в один рік та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України..

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше судимий. Згідно з медичною довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» № 721 від 28.05.2024 обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

До обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи, документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.263 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 25 липня 2024 рок у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001708 від 09.05.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/30567-БЛ від 21.05.2024) у розмірі 1514,56 грн. на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: 46патронів, з яких 15 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 та придатні для стрільби та 31 патрон які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм, які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів № -- від 22.05.2024, та зберігаються в камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_7