ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4232/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1037/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Колабораційна діяльність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференціїї кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова 14 серпня 2023 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянськ російської федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-03.04.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 81 ч. 3, ст.17, ст. 81 ч. 3, ст.140 ч. 3, ст. 140 ч.2, ст. 193 ч. 3, ст. 42 УК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від покарання 04.08.2001 року з Холодногірської ВК № 18 на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2001 року за ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року УДЗ на 2 роки;

- 08.07.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ст.15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.08.2008 року з Харківської ВК № 43 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 19.08.2008 року УДЗ на 6 місяців 21 день;

-06.11.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання строком на 2 роки;

-24.01.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.07.2014 року на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року УДЗ на 1 рік 8 місяців 14 днів;

-06.10.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162, ст. 70, ст.ст 71,72 КК України, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.07.2019 року призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. На підставі ст. 71 до призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2011 року у виді 1 року 8 місяців 13 днів позбавлення волі, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно,-

06 жовтня 2017 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2017 р., а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 13 днів, більш суворим та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 ( п`ятнадцять) років.

Як установив суд 24 лютого 2022 р. збройними силами рф розпочато збройну агресію проти України. 24.02.2022 р. Указом Президента України №64/22, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі і 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. З 24.02.2022 р. по теперішній час на території м. Харкова та Харківської області проводяться активні бойові дії. Після початку збройної агресії рф проти України, під час дії воєнного стану, 20.01.2023 р. громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був поміщений до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому у ОСОБА_7 , який будучи слідчо-заарештованим, перебуваючи в камері №610, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, виник протиправний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою-агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу 20.01.2023 р. до 23.02.2023 р. систематично, у присутності інших осіб, слідчо-заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які на той час утримувались в камері №610, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буле руським містом»; «армія росії тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф», чим публічно ОСОБА_7 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором. В подальшому 23.02.2023 р. ОСОБА_7 переведено до камери №605, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, відчуваючи безкарність за раніше вчинені публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора, діючи з прямим умислом об`єднаним єдиною протиправною метою, знову вирішив вчинити публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора і до співпраці з державою агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу з 23.02.2023 до 17.03.2023 р. систематично, у присутності інших осіб, слідчо заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які на той час утримувались в камері №605, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави-агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буде руським містом»; «армія рф тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф»; «ми повинні втекти та приєднатися до армії рф», чим публічно ОСОБА_7 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором. Після чого, 17.03.2023 р. ОСОБА_7 переведено до камери №607, режимного корпусу №6 вищевказаної установи, відчуваючи безкарність за раніше вчинені публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора, діючи з прямим умислом об`єднаним єдиною протиправною метою, знову вирішив вчинити публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора і до співпраці з державою агресором. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом в порушення вимог ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про протиправність та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил рф, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, в період часу з 17.03.2023 р. до 18.07.2023 р. систематично, присутності інших осіб, слідчо заарештованих осіб співкамерників, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які на той час утримувались в камері №6-7, режимного корпусу №6, вищевказаної установи, достовірно знаючи, що за його діями спостерігають вищевказані особи умисно та протиправно, почав висловлюватися в підтримку дій та рішень держави-агресора рф, а саме наступними фразами: «скоро Харків буде руським містом»; «армія рф тільки допомагає нам та визволяє нас з нашої нікчемної держави»; «Збройні сили України нікчемні, ми повинні рівнятися на армію рф»; «ми повинні втекти та приєднатися до армії рф», чим публічно ОСОБА_7 закликав своїх співкамерників, до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою агресором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що дане кримінальне провадження було проведено у спрощеному порядку на підставі ст. 381 КПК України.

На момент підписання заяв та ознайомлення з документами він знаходився в пригніченому моральному стані, не розумів наслідків розгляду провадження у спрощеному порядку.

Окрім того, у вироку суду зазначено, що суд взяв до уваги ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Проте, це не відповідає дійсності, оскільки судом було призначено покарання, що не відповідає ні ступеню тяжкості, ні особі обвинуваченого, ні наслідкам, що настали.

Названі обставини на думку автора апеляційної скарги свідчать про незаконність оскаржуваного вироку та зумовлюють необхідність його скасування.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який зазначив, що здійснюватиме захист своїх інтересів самостійно та без захисника та просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Названих вимог суд першої інстанції дотримався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Розгляд таких справ у суді здійснюється в порядку ст. 381-382 КПК України.

При цьому суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

Підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечує проти такого розгляду. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення розгляду в судовому засіданні.

При цьому положеннями ст. 382 КПК передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження досудового розслідування обставини, які не оспорюється учасниками судового провадження.

Отже, за вимоги згоди всіх учасників судового провадження щодо обставини скоєного кримінального правопорушення, суд зазначає у вироку ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування.

Як встановлено з вироку суду щодо ОСОБА_7 , та підтверджується матеріалами провадження, він містить виклад тих же фактичних обставин, які були встановлені органом досудового розслідування.

У мотивувальній частині вироку міститься формулювання обвинувачення, місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, форма вини, мотиви вчинення правопорушення, стаття та її частина, що передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Крім того, суд також послався у вироку на заяву ОСОБА_7 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_19 , яка свідчить про те, що обвинувачений з дотриманням гарантії права на захист беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційна діяльність, а саме-публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора і до співпраці з державою-агресором, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з порядком апеляційного оскарження вироку суду та наддав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Таким чином посилання в апеляційній скарзі, що на момент підписання заяви про визнання провини та ознайомлення з документами він знаходився в пригніченому моральному стані, не розумів наслідків розгляду провадження у спрощеному порядку є безпідставним.

Питання щодо можливого нерозуміння в повній мірі особою особливостей інституту розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку могло б бути піддано сумніву у разі не забезпечення підозрюваного захисником.

Таким чином колегія суддів вважає, оскільки ОСОБА_20 був забезпечений захисником є достатні підстави вважати, що обвинувачений розумів, які наслідки може потягнути за собою його згода на спрощений розгляд обвинувачення проти нього, і ця згода була не лише добровільною, але й усвідомленою.

Що стосується покарання ОСОБА_20 то воно призначено з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Зокрема судом першої інстанції досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_20 та встановлено, що він перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку направленням 03.03.2023 обвинувального акту за ч.3 ст.114-2 КК України до Комінтернівського районного суду м. Харкова, та розгляд якого на даний час триває, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_20 не встановлено.

За таких обставин покарання призначене ОСОБА_20 цілком відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку), особі обвинуваченого та здатне досягти мети покарання визначеній у ст. 50 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально процесуального Закону під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відтак вирок суду є законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування на які посилається автор апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова 14 серпня 2023 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий-

Судді: