Справа №461/3675/19
Провадження №1-в/461/146/24
П О С Т А Н О В А

18 липня 2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові подання начальника Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

встановив:

начальник Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що останній, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, будучи працездатним, ніде офіційно не працює, веде антигромадський спосіб життя, систематично уникає спілкування з дільничними офіцерами поліції та ухиляється від профілактичних заходів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керівник підрозділу поліції вважає за доцільне встановити адміністративний нагляд ОСОБА_4 та покласти на нього обов`язки щодо заборони виїзду за межі м. Львова без дозволу органу внутрішніх справ; заборони перебування в місцях, де продають спиртні напої на розлив та реєструватись у Львівському районному управлінні поліції №1 ГУ НП у Львівській області згідно графіку чотири рази в місяць.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області також у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що учасники провадження не з`явились у судове засідання, а також повідомлялися про місце, час, дату розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, не подали до суду жодних заяв чи клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутності.

При цьому, суд також виходить з того, що положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану» покладають на нього обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них (ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»).

Адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцем проживання особи, звільненої з місць позбавлення волі, за поданням начальника органу Національної поліції. ( п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»).

Пункт «в» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлює, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Стаття 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», серед іншого, визначає, що адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. Термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження:

а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

б) заборона перебування у визначених місцях району (міста);

в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста);

г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Під час здійснення адміністративного нагляду суд за поданням начальника органу Національної поліції з урахуванням особи піднаглядного, його способу життя і поведінки може змінювати (зменшувати або збільшувати) обсяг обмежень, передбачених цією статтею.

Дослідивши матеріали подання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, уникає проведення з ним профілактичних заходів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами подання, а отже без належного контролю може залишатися небезпечною для суспільства особою.

Керуючись ст. ст. 3,5,6,10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»,

постановив:

Подання задовольнити.

Встановити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік з наступними обмеженнями та зобов`язаннями:

1.Приходити на реєстрацію до Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області згідно графіку чотири рази в місяць.

2.Заборонити виїзд за межі м. Львова без дозволу керівництва Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області.

3.Заборонити перебування в місцях, де продають спиртні напої на розлив.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1