н/п 1-кп/953/1192/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, яке внесене 16.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Щодо клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0000109 від 16.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 18.11.2024.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу з підстав наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду та вчининення іншого кримінального правопорушеннязвернувшись з відповідним клопотанням.

Обвинувачений у засідання заперечував проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи складнощами перебування в місці тримання під вартою, у зв`язку проблемами зі здоров`ям, а саме травмою ноги (зламана).

Захисник проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на невиправдані ризики, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченому з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор", в межах строку досудового розслідування на 6 днів - до 18 листопада 2024 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового провадження зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчининення інше кримінальних правопорушень з огляду на таке.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Крім того, суд враховує, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , а також те, що обвинувачений був оголошений у розшук та переховувався від органу досудового розслідування, що підтверджує наявність підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також достатньо обґрунтованими є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має офіційних джерел отримання прибутку, обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, що підтверджує наявність підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, які є нетяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, те, що останній переховувався від органів досудового розслідування, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків та доводи наведені обвинуваченим та його захисником. Однак при оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Щодо доводів обвинуваченого про проблеми зі здоров`ям обвинуваченого суд зазначає, що у суду відсутні відомості, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місці тримання під вартою (самі усні посилання на певні складності без належних доказів не можуть вважатись доведеними обставинами).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте у даному конкретному випадку суд дійшов переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків у справі.

Будь-яких інших обставин, які б вказували, що цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Водночас суд, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , майновий, сімейний стан та особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тривалість перебування обвинуваченого під вартою, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України вважає за необхідне залишити ОСОБА_5 без змін визначений судом розмір застави в розмірі 60 560 грн, та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Більш того, даних про неможливість ОСОБА_5 перебувати під вартою в умовах СІЗО, матеріали, надані суду, не містять та стороною захисту не надані.

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу (домашній арешт) слід відмовити. З наведених підстав відхиляються заперечення захисника.

Щодо призначення судового розгляду

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені ні досудового розслідування не встановлено.

Інші учасники підготовчого судового засідання також вважали, що перешкод для призначення справи до судового розгляду немає.

Клопотань щодо проведення закритого судового засідання, витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено.

На підставі вищезазначеного та враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає, проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст. 177, 178, 194, 314 317, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000109 від 16.02.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, тобто до 16 січня 2025 року (включно).

Визначити суму застави у розмірі 60 560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UА 0006674 (справа № 953/10560/24 н/п 1-кп/953/1192/24) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає м. Харків, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Встановити строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу до 16 січня 2025 року включно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000109 від 16.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України на 27 листопада 2024 року о 12 год. 00 хв. в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б, каб. 23).

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Для участі в судовому засіданні викликати учасників судового провадження.

На ухвалу в частині обраного запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали проголошено 18.11.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_7