Справа № 278/5717/24
Провадження №1-кп/278/679/24
В И Р О К

іменем України

05 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 07.03.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем за мобілізацією, обіймаючи посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 07.12.2023 о 17 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалась у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 16.01.2024, коли самостійно звернувся за медичною допомогою до військового госпіталю НОМЕР_2 , що у АДРЕСА_2 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Також встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем по мобілізації, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану,

23.04.2024 о 17 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалась у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 24.09.2024, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому, що за адресою: АДРЕСА_2 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільних залишеннях військової частини тривалістю понад три доби, військовослужбовцем вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як умисні дії, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а саме що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, за місцем служби характеризувався негативно, неодружений, на утриманні дітей не має.

Суд враховує наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: є щире каяття, а також обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, а саме: повторність кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що пп.2 п.2 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» ч. 1 ст. 75 після слів «кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією» доповнено словами та цифрами «кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці». Вказані зміни набрали законної сили 27.01.2023 і виключають можливість застосування положень ст. 75 КК України для осіб, що вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

Отже дія вказаного закону поширюється на період нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану обвинуваченим.

Враховуючи зазначені зміни до ст. 75 КК України, тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким, тривалість нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану, особу винного, інші обставини справи, суд приходить до твердого переконання про неможливість застосування ст. 75 КК України, виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання є неможливим.

В строк відбуття покарання слід зарахувати час перебування під вартою з 24.09.2024 по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394, 615 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зарахувати час перебування під вартою з 24.09.2024 по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5