Справа № 953/9997/24
н/п 1-кс/953/8081/24
"31" жовтня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 28.10.2024 до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Х/о надійшла заява від ОСОБА_5 , проте, що 23.10.2024 невстановлена особа, в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скоїла крадіжку мобільного телефону ТМ Iphone SE, вартістю 4000 грн.
В ході огляду місця події 28.10.2024 біля буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав мобільний телефон ТМ Iphone SE, сірого кольору, з маркуванням на задній частині телефону: Designed by Apple in California Assembled sn Chine Model A1662 FCC ID:BCG-E2945A IC:579C-E2945A IMEI: НОМЕР_1 . Даний телефон має пошкодження, а саме: кришка та екран від`єднанні один від одного, екран має безліч пошкоджень, всередині телефону акумуляторна батарея від`єднала від самого телефону. Даний предмет було вилучено та поміщено до паперового пакету.
В ході досудового розслідування було опитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_3 , який пояснив, що 23.10.2024 він перебуваючи в гостях у своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_2 , та скоїв крадіжку вищевказаного телефону, після чого знаючи пароль від телефону та від електронного гаманця до якого підв`язано карту потерпілої, розрахувався за ряд товарів без дозволу потерпілої. Також останній пояснив, що на момент крадіжки телефон був без пошкоджень, розбив його по необережності після здійснення покупок.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомила, що 23.10.2024 ОСОБА_4 перебував у неї в гостях її знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після того як він пішов від неї, то вона виявила відсутність свого мобільного телефону ТМ Iphone SE, сірого кольору, з маркуванням на задній частині телефону: Designed by Apple in California Assembled sn Chine Model A1662 FCC ID:BCG-E2945A IC:579C-E2945A IMEI: НОМЕР_1 . На момент крадіжки телефон був в хорошому стані, без видимих пошкоджень.
Власником вилученого телефону являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Вилучений в ході проведення вищевказаного огляду мобільний телефон визнано речовими доказами у дійсному кримінальному провадженні.
Є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора Київського окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , в якій просить провести судове засідання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та задовольнити (а.с. 18).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що клопотання про арешт майна підтримує та просить задовольнити. Просить проводити судове засідання без її участі у зв`язку з особистою зайнятістю (а.с. 17).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
28.10.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 12.05 год. до 12.20 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 28.10.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 7-10).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду 28.10.2024 біля буд. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ТМ Iphone SE, сірого кольору, з маркуванням на задній частині телефону: Designed by Apple in California Assembled sn Chine Model A1662 FCC ID:BCG-E2945A IC:579CE2945A IMEI: НОМЕР_1 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1