Провадження № 1-кс/522/5666/24
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пермь рф, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0001406 від 08.10.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчого відділення Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0001406 від 08.10.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001406 від 08.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Крім цього, частиною 1 статті 5 Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» (далі Закон) від 21.03.2023 виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки російської імперської політики в Україні забороняються.

Підпунктом а) пункту 4 частини 1 статті 2 Закону встановлено, що до символіки російської імперської політики - символіка, що включає будь-яке зображення державних прапорів, гербів та інших символів Російського царства (Московського царства), АДРЕСА_3 Республік, Російської Федерації.

Крім цього, частиною 3 статті 2 Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» від 22.05.2022 встановлено, що пропаганда російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України забороняється.

24.02.2022 Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.10.2024 року 22:00 год. придбала та зберігала при собі предмет ззовні схожий на прапор країни агресора рф, з кольорами білий, червоний та синій, який заборонено на підставі

Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» від 21.03.2023 № 3005-IX».

У подальшу ОСОБА_5 , 07.10.2024 приблизно о 22:40, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 біля меморіалу загиблим Українським захисникам, дістала прапор зі смугами білого, синього та червоного кольорів, який зовні схожий на прапор рф, почала тримати у руках останній та достовірно розуміючи, що за її діями спостерігають інші особи у тому самому місці почала закріпляти безпосередньо на меморіалі загиблим Українським захисникам під час збройної агресії рф проти України зазначений прапор, при цьому достовірно знаючи, що використання зазначеного предмету, який зовні схожий на прапор РФ, заборонений на підставі Закону України від 21.03.2023 № 3005-IX «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії».

У подальшому у той же день, 07.10.2024 упродовж 22:40 по 23:00, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Одеса Європейська площа, не виконавши свої дії до кінця, які були спрямовані закріплення прапору, ззовні схожого на прапор рф на меморіалі загиблим Українським захисникам, дії якої були зупинені іншими громадянами, які на той момент перебували поруч з останньою, ОСОБА_5 , тримаючи в руках зазначений прапор, почала невизначеному колу осіб, тобто публічно, виражатись висловлюваннями, які містять пропаганду російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, а саме висловлюватись в підтримку та виправдання злочинного характеру діяльності Російської Федерації, органів держави-терориста (держави-агресора), а також публічно заперечувала злочинний характер збройної агресії Російської Федерації проти України, заперечуючи, що 07.10.2024 рф здійснила ракетний обстріл міста Одеси, який відбувся 07.10.2024, зазначаючи, щодо цього - мовою оригіналу «вы думете, что это сделала россия», а також публічно виражалась мовою оригіналу «Одесса русский город», «путин мой президент», «россия мощь алах акбар» та зазначаючи, щодо збройної агресі Російської Федерації як «гибридная война».

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 08.10.2024 року ОСОБА_5 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого. При цьому, зазначили, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, не має намірів ухилятись від слідства, впливати на свідків та скоїти новий злочин.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001406 від 08.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеси.

08.10.2024 року ОСОБА_5 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме:

-протоколом огляду місця події від 07.10.2024, за адресою: АДРЕСА_5 ;

-протоколом огляду предмету (предмету зовні схожого на прапор з смугами білого, синього, червоного кольорів) від 08.10.2024;

-протокол огляду речей та документів ( сайту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 08.10.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 08.10.2024;

-а також іншими матеріалами та речовими доказами в їх сукупності.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даній стадії досудового слідства обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Докази того, що ОСОБА_5 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності слідчому судді не надані, а отже наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором у судовому засіданні не доведена.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається та слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, не заміжня, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності є лише припущеннями, проте слідчий суддя допускає їх існування, хоча і вважає їх мінімальними, оскільки переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.

В свою чергу, обізнаність підозрюваної про наявність в матеріалах кримінального провадження доказів обґрунтованості підозри відносно неї у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, та можливість покарання, яке їй загрожує, у разі визнання її винуватою, свідчить про наявність єдиного ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, доводи прокурора про наявність підстав для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, який є досить високим, мінімальні ризики незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, 08.10.2024 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 08.12.2024 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

У зв`язку із застосуванням щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0001406 від 08.10.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та перебування в укритті під час повітряної тривоги, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.12.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 09.10.2024 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та перебування в укритті під час повітряної тривоги, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого суддю або суду;

- утримуватися від спілкування з особами, допитами у якості свідків у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання вище викладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії обов`язків визначити до 07.12.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвалу в частині застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11.10.2024 року о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1