Справа № 569/7905/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000159 від 18.01.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирогоща, Дубенського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на всій території України введено воєнний стан та оголошено мобілізацію.

05 січня 2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_3 пройшов військово-лікарську комісію, та відповідно до довідки військово - лікарської комісії №177/4 від 05.01.2024, був визнаним придатним до військової служби.

05 січня 2024 року, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченому ОСОБА_3 оголосили зміст та вручити під особистий підпис повістку про необхідність з`явитись о 09:00 год. 08 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_3 достовірно володіючи інформацією про час відправки до військової частини для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», не маючи поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не прибув 08 січня 2024 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходженням військової служби за загальною мобілізацією, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Своїми діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України не визнав. Вказав, що 05.01.2024, пройшов військово-лікарську комісію, відповідно до рішення якої був визнаним придатним до військової служби. В подальшому отримав під особистий підпис повістку про необхідність з`явитись о 09:00 год. 08.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 . Наміру ухилятися в нього не було. Не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за сімейними обставинами. Інвалідність в нього відсутня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше служив в Збройних силах України є сержантом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами.

Згідно показань свідка ОСОБА_6 , вбачається, що він працює на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 05.01.2024 обвинувачений ОСОБА_3 пройшов військово - лікарську комісію та за її результатом був визнаний придатний до військової служби. Об 14.00 год. 05.01.2024 начальником мобілізаційного відділу, було вручено ОСОБА_3 повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9:00 год. 08.01.2024 для подальшої відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходженням військової служби за загальною мобілізацією, а тому ОСОБА_3 був включений у поіменний список. Також ОСОБА_3 були доведені під особистий підпис Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 08.01.2024 повинно було здійснюватися відправку військовозобов`язаних згідно поіменного списку, і в цей час було встановлено, що ОСОБА_3 на 9:00 год. 08.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. ОСОБА_3 було здійснено телефонні дзвінки, на які останній не відповідав.

Крім показань свідка, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доводиться також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

- рапортом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , згідно якого сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був оповіщений та мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 о 09 :00 год. 08.01.2024 для відправки до військової частини НОМЕР_1 , не прибув;

- карткою обстеження та медичного огляду комісією ВЛК від 05.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов медичні обстеження спеціалістами, діагноз ВЛК: здоровий, придатний для проходження військової служби;

- довідкою військо - лікарської комісії №4, протокол №177 від 05.01.2024 відповідно до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., проведено медичний огляд ВКЛ ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено діагноз: здоровий, придатний до військової служби;

- поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 направлених до ВЧ НОМЕР_1 08.01.2024, відповідно до якого 08.01.2024 ОСОБА_3 для направлення до ВЧ НОМЕР_1 не з`явився;

- інформацією Рівненського обласного центру МСЕК Департаменту цивільного захисту та здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації відповідно до якої ОСОБА_3 не значиться особою з інвалідністю;

- інформацією Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації відповідно до якої ОСОБА_3 на обліку не перебуває та до управління про надання державних видів допомоги та компенсацій не звертався;

- інформацією Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації відповідно до якої ОСОБА_3 за медичною допомогою до медичних закладів області у період часу з 01.01.2024 по 18.04.2024 не звертався;

- обліковою карткою до військового квитка на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 ;

- ознайомленням ОСОБА_3 із Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.01.2024;

- розпискою про необхідність з`явитись 08.01.2024 о 09:00 год. до Рівненського РТЦК для дислокації у в/ч НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_3 поставив особистий підпис 05.01.2024 о 14:00 год.;

- висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/118-24/4134-ПЧ від 18.04.2024 відповідно до якої підпис, що розміщений у розписці про одержання повістки на ім`я ОСОБА_3 від 05.01.2024, виконаний останнім.

За змістом ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 336 КК України, (ухилення від призову за мобілізацією), проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності (ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій). Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці або наказі військового комісара, зокрема до військового комісаріату для відправлення до військової частини. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто коли військовозобов`язаний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Статтею 336 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією. Злочин, передбачений вказаною статтею, має формальний склад та не є триваючим за своєю суттю. Факт вчинення суспільно небезпечного діяння (яке складає об`єктивну сторону злочину) утворює закінчений злочин.

Об`єктивна сторона злочину в диспозиції ст. 336 КК України, визначена із застосуванням терміну «ухилення».

Ухилятися - означає намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось. Таким чином зміст ухилення як діяння (дія чи бездіяльність) визначається змістом того, від чого ухиляється особа, в даному випадку - змістом понять «мобілізація» і «призов за мобілізацією».

Разом з тим, чинним законодавством встановлено ряд поважних причин, за яких громадяни України можуть не з`явитися до РТЦК, за наявності підтверджуючих документів, а саме: смерть близького родича, хвороба або необхідність догляду за хворими близькими родичами, здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття, потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову і стала перешкодою своєчасному прибуттю.

Згідно з ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 69 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМУ від 21 березня 2002 р. №352, відповідно до результатів медичного огляду призовника, його особистих якостей, рівня освіти, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна (міська) призовна комісія виносить одне з рішень про: придатність до військової служби і призов на строкову військову службу з призначенням до виду (роду) військ (сил) Збройних Сил, інших військових формувань, а також визначає строк відправлення його у військову частину.

Відповідно до п. 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 N 40, постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_3 будучи придатним, згідно висновку ВЛК, за станом здоров`я для проходження військової служби, діючи умисно, будучи обізнаним про відсутність будь-яких рішень щодо звільнення його від проходження військової служби, без поважних причин, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, чим ухилився від призову за мобілізацією.

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими, як такі, які містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Таким чином у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

Отже, суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Об`єктивних причин неприбуття ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, чим ухилився від призову за мобілізацією, не встановлено.

Судом взято до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Ухилення від захисту Батьківщини в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином; обставини його вчинення та наслідки, ставлення обвинуваченого до скоєного.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ситуації, яка слалася в країні - збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 умисний тяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безвладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі, на мінімальний строк, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.

Відповідно до статті 124 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави 5 300,96 гривень витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КК України.

Строк відбуття покарання обвинуваченому, слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на трок 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 5 300 (п`ять тисяч триста) гривень 96 копійок, витрат на залучення експерта.

Речові докази: розписка ОСОБА_3 від 05.01.2024 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1