Провадження № 1-кс/344/6182/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого - криміналіст слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000111 від 31.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 31.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч., 1,2,3 ст. 109 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 109 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 2021-2024 років, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел із спеціальною метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні на порушення суспільних відносин, що забезпечують внутрішню безпеку України, захист її конституційного ладу та державної влади, шляхом захоплення із застосуванням сили органів державної влади.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи одним із співзасновників громадської організації «Всеукраїнське батальйонне братство», усвідомлюючи, на підставі досвіду, отриманого ним під час проведення 01.07.2021 безстрокової акції «Звільнення Секретаря РНБО Данілова», в ході якої йому не вдалося досягнути кінцевого результату своїми публічними закликами до повалення конституційного ладу, що він самостійно не зможе організувати та здійснити насильницьку зміну конституційного ладу та захоплення державної влади, вирішив для досягнення зазначеної мети вступити в змову з іншими особами, які поділяли та підтримували його погляди.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше травня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , маючи спільні інтереси, виявляючи стійку неповагу до чинних органів державної влади, поділяючи радикальні погляди, сформувавши достатній рівень довіри один до одного, вступили у змову про спільне вчинення дій, спрямованих на створення не передбачених Конституцією України органів влади, зокрема «Тимчасового технічного Уряду», до складу якого вони мали увійти, з передачею його членам державної влади, для усунення від виконання обов`язків Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, із залученням підконтрольних громадських організацій та спілок, збройних формувань, тобто вступили в злочинну змову про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади України.

При цьому, досягнута змова ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 передбачала використання підконтрольної ОСОБА_4 громадської спілки «КОЛО СТАРІЙШИН УКРАЇНИ» та залучення нею представників інших громадських організацій, спілок, рухів і об`єднань, без розкриття їм кінцевого злочинного наміру, для створення видимості підтримки громадськістю їхніх ідей зміни існуючого конституційного ладу, а також отримання фінансування, підготовки, розповсюдження звернень, матеріалів з дискредитацією чинної державної влади, шляхом проведення зборів, засідань, конгресів, поширення через всесвітню мережу Інтернет та засоби масової інформації вказаних ідей, підготовки та підписання меморандумів, стратегій, що створювало сприятливі умови для подальшого здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади.

З метою досягнення спільної злочинної мети, ОСОБА_4 мав від імені ГС «КОЛО СТАРІЙШИН УКРАЇНИ» оголосити про проведення на його основі так званого «Конгресу громадянського суспільства України» та запросити до участі у ньому представників громадських організацій, спілок, громадян України, підшукати приміщення для його проведення, забезпечити фінансування, а також безпосередньо прийняти участь у його проведенні в якості організатора та головуючого. В ході проведення так званого «Конгресу громадянського суспільства України» ОСОБА_4 як головуючий мав поставити на «голосування з руки» питання щодо створення незаконного органу вищої державної влади «Тимчасового технічного Уряду», обрання його членів з подальшим висуненням ультиматуму Президенту України та Верховній Раді України щодо складання ними своїх повноважень, а у разі відмови розпочати насильницьке захоплення влади.

Окрім цього, при обговоренні реальності доведення до кінця злочинного наміру, ОСОБА_4 переконав спільників у наявності необхідних особистих зв`язків серед керівників військових підрозділів ЗСУ та приватних охоронних структур для залучення на вирішальному етапі достатньої кількості військових та озброєних охоронців, з окремими з яких ОСОБА_10 та ОСОБА_8 він особисто не знайомив з метою конспірації.

У свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мали запросити і долучити, у тому числі, не повідомляючи про злочинну мету, до участі у так званому «віче» керівників громадських організацій та їх членів і якомога більше число громадян, чим забезпечити видимість масової суспільної підтримки, а також відомих їм особисто або від ОСОБА_4 представників підрозділів Збройних Сил України та колишніх військових для реалізації задуму силового захоплення влади після відхилення чинними органами влади висунутого ультиматуму скласти повноваження.

При цьому, опираючись на попередній досвід, ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не розкривати перед неперевіреними особами дійсну кінцеву мету спільного плану для приховання злочинної діяльності та уникнення можливого переслідування та викриття правоохоронними органами.

Після досягнення спільної згоди щодо плану реалізації злочинного задуму ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 приступили до його виконання та вчинили необхідні дії.

За викладених обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вступили у злочинну змову про вчинення насильницької зміни конституційного ладу і захоплення державної влади шляхом створення не передбачених Конституцією органів влади, наділення їх владними повноваженнями та відсторонення силовим шляхом від виконання обов`язків Президента України, Верховної ради України та Кабінету Міністрів України.

28 червня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуків, протоколами оглядів мобільного телефону ОСОБА_4 , протоколами оглядів соціальних мереж, проведеними допитами, іншими матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

28 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів - до 25 серпня 2024 року включно.

Так, для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема:

- завершити проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи та долучити вказані матеріали до кримінального провадження;

- провести допити свідків та додаткові допити підозрюваних у даному кримінальному провадженні;

- провести розсекречення негласних слідчих (розшукових) дій;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність;

- виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 25 грудня 2024 року.

Під час розгляду даного клопотання, 21.08.204р. захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_11 подала заяву про відкладення розгляду призначеного 21.08.2024р.

22.08.2024 року ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 .

22.08.2024 року слідчим суддею ОСОБА_12 в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчій судді ОСОБА_1 - відмовлено.

22.08.2024 року в судовому засіданні інший захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 .

23.08.2024 року слідчим суддею ОСОБА_12 в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід слідчій судді ОСОБА_1 відмовлено.

23.08.2024 року слідчим суддею залучено ОСОБА_4 захисника для участі у розгляді клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього в рамках кримінального провадження №0000111 від 31.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , відмовився від свого захисника ОСОБА_5 , подавши письмово заяву 23.08.2024р.

Прокурор 23.08.2024р. в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити. Додатково пояснив, що ризики не зменшились, свідки в даному КП ще всі не допитані (підозрюваний ОСОБА_4 зможе вчиняти на них тиск), деякі підозрювані знаходяться не під вартою. Після пояснення підозрюваного та захисника, прокурор зазначив, що порушення підслідності досудового розслідування в даному КП є вірною, оскільки органом досудового розслідування є слідчий відділу СБУ в Івано-Франківській області, а не як трактує підозрюваний виключно за місцем вчинення кримінального правопорушення - Майдан м.Києва.

Захисник в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, ризики, які зазначені в клопотанні є непідтверджені. мають бути докази на існування ризиків. Просила врахувати вік підозрюваного, соціальні зв`язки і активну громадську діяльність, що дає підстави для відмови у задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання. Суду пояснив, що досудове розслідування здійснюється слідчим порушення ст. 218 КПК, оскільки місце вчинення -м.Київ, а тому юрисдикція - слідчий відділ СБУ в м.Києві. З підозрою не погоджується, докази є неналежними і недопустимими, все в клопотанні та підозрі зазначено слідчим органом на припущеннях. Підозрюваний є громадським діячем, членом міжнародних організацій, також прокурором не доведено на яких свідків може бути тиск з його боку. Є пенсіонером, а також працює юристом в АТ, а тому має відповідні доходи. Додатково зазначив, що під час обшуку, які проводились в нього та членів його сім`ї, були викрадені документи, про що порушено КП. Має поганий стан здоров`я, має міцні соціальні зв`язки, сім`я, дружина також хворіє, є журналіст та волонтер. Брав участь у проектуванні законодавства щодо житлових прав мешканців гуртожитків, був учасником засідань ВР України, його роботи та юридичні напрацювання були опубліковані в ЗМІ. Окрім того у іншому КП, яке перебуває на розгляді Печерського районного суду, з`являвся за обраним запобіжним заходом - особисте зобов`язання, якого дотримувався та не порушував.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину. При цьому, ОСОБА_4 , за віком не підлягає призову чи мобілізації є пенсіонером, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , а тому може безперешкодно покинути територію України, тим самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 2 - після проведення обшуків, ОСОБА_4 отримав доступ до облікового запису у соціальній мережі «Facebook», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 та видалив ряд публікацій.

Крім того, отримавши доступ до електронних засобів комунікації

ОСОБА_4 може видалити відомості, дані, електронні документи, які зберігаються на віддалених серверах, таким чином може вживати всіх можливих заходів з метою приховання, спотворення, знищення речей, документів та відомостей, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 - ОСОБА_4 після проведення в нього обшуків, за наявною інформацією, зв`язувався з невстановленими особами, які ймовірно причетні до його протиправної діяльності. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення (свідків) та осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

У вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

28 червня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуків, протоколами оглядів мобільного телефону ОСОБА_4 , протоколами оглядів соціальних мереж, проведеними допитами, іншими матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

28 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів - до 25 серпня 2024 року включно.

Так, для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема:

- завершити проведення судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи та долучити вказані матеріали до кримінального провадження;

- провести допити свідків та додаткові допити підозрюваних у даному кримінальному провадженні;

- провести розсекречення негласних слідчих (розшукових) дій;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність;

- виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 25 грудня 2024 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів вчинених проти основ національної безпеки України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, з конфіскацію майна або без такої, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, обрання більш м`якого запобіжного не являється за можливе.

Згідно п.1 ч.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. (тримання під вартою).

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 19.06.2024 № 7-р(ІІ)/2024 у справі № 3-111/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини шостої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, Конституційний Суд України ухвалив визнати такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), частину шосту статті 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника, то при постановленні попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, яка була предметом оскарження до Апеляційного суду, оцінку деяким зазначеним ними обставинам в запереченні надавалось та перевірялась законність ухвали слідчого судді судом вищої інстанції, а тому приходжу до висновку про задоволення клопотання в цілому.

Щодо доводів підозрюваного про те, що при розгляді Печерським районним судом КП за ч.2 ст.109 КК України без обрання підозрюваному ОСОБА_4 найтяжчого запобіжного заходу, зокрема було обрано особисте зобов`язання то слід зазначити, що дії, які є предметом даного досудового розсліування в КП за ч.1 ст.109 КПК, вчинялись ОСОБА_4 вже в період воєнного стану. А тому, таке порівняння запобіжних заходів у різних КП, не може бути враховано слідчим суддею.

Щодо доводів підозрюваного, що його викрали органи слідства з м.Києва, то такі є особистим трактуванням подій, оскільки всі дії щодо даного підозрюваного, в тому числі і затримання його, повинні були проводитись в межах чинного КПК України. Інші доводи, які зазначені у трьох письмових та одному усному клопотанні підозрюваного, не підлягають окремій деталізації.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою на 60 днів (шістдесять), тобто до 21.10.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів (шістдесять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.10.2024 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити підозрюваному і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1