Дата документу 15.10.2024
Справа № 334/6231/24
Провадження № 1-кс/334/2654/24
УХВАЛА

про повернення скарги

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_2 , подану в порядку статей 303 306 КПК України у кримінальному провадженні № 0001556, внесеному 30.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною четвертою статті 186 КК України,

встановив:

підозрюваний ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку статей 303 306 КПК України, в якій зазначив, що раніше він неодноразово подавав слідчому ОСОБА_3 клопотання про додання до справи відеозапису його прибуття до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 30.07.2024, відеозапису його поміщення до ІТТ 30.07.2024, відеозапису за 18.09.2024 про вручення йому клопотання прокурора та за 23.09.2024 про вручення йому клопотання про продовження запобіжного заходу. Просив зобов`язати слідчого долучити вказані відеозаписи та ознайомити його з ними.

Дослідивши скаргу слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту статті 304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Зі змісту скарги слідчим суддею з`ясовано, що вона не містить необхідної інформації, яка б дала можливість перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог закону, що є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Зокрема з тексту скарги вбачається, що підозрюваний звертався до слідчого з відповідними клопотаннями, які останній ігнорує. Проте скарга не містить відомостей про те, коли ним направлялись клопотання слідчому та чи були вони отримані останнім.

Згідно зі статтею 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, що передбачено статтею 117 КПК України.

Отже підозрюваним не надано доказів звернення до слідчого з будь-яким клопотанням.

Згідно з частиною другою статті 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Крім цього слідчий суддя зауважує, що частиною першою статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається із скарги підозрюваний ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчого долучити до матеріалів кримінального провадження відеозаписи його прибуття до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 30.07.2024, його поміщення до ІТТ 30.07.2024, вручення йому клопотання прокурора 18.09.2024 та вручення йому клопотання про продовження запобіжного заходу 23.09.2024.

Частиною другою статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Витребування доказів слідчим та їх долучення до матеріалів кримінального провадження не належить до переліку слідчих (розшукових) дій, передбачених главою 20 КПК України, а отже підозрюваний не має права ініціювати це питання перед слідчим шляхом подання відповідного клопотання.

Таким чином скаргу подано на рішення, дії та бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню.

Згідно з частиною четвертою статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так у справі «Мельник проти України» зазначено, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Слідчий суддя дійшов висновку, що наведені обставини унеможливлюють призначення скарги до розгляду й відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому скаргу необхідно повернути ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 303, 304, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

скаргу повернути ОСОБА_2 .

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1