Провадження № 1-кс/638/2470/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року слідча суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000978 від 21.07.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною, не працюючого, інваліда третьої групи, раніше не судимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

22.07.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного за ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 20.07.2024 до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.07.2024 о 22 годині 43 хвилини біля собору за адресою: АДРЕСА_3 надано медичну допомогу ОСОБА_8 , яку госпіталізовано до КНП ІМР «ЦМЛ Піщанської Богоматері» з діагнозом: проникаюче ножове поранення підребер`я справа.

Відомості за вказаним фактом у відповідності до вимог КПК України слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 21.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000978 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 20 липня 2024 року приблизно о 21 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці ніж, наніс один удар в живіт ОСОБА_8 спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого торако-абдомінального поранення справа.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

21.07.2024 о 04 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 фактично затримано працівниками СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21.07.2024 о 15 годині 54 хвилини в порядку ст. 208 КПК України складено протокол затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

21.07.2024 о 16 годині 02 хвилини ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 21.07.2024, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями малолітнього свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , речовими доказами.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення - злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, українець, громадянин України, не працюючий, є особою з інвалідністю ІІІ групи, не одружений, зі слів раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, територія м. Ізюм та Ізюмського району Харківської області, де зареєстрований та фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_4 включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 та значно збільшує зазначені в клопотання ризики.

По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків та потерпілої, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки та потерпілий вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні вказаного клопотання, вказала, що є всі підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав, просив не обирати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він має дітей.

Захисник просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що не має підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Вказав, що є всі підстави обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

При цьому, з урахуванням наданих пояснень та представлених сторонами кримінального провадження матеріалів та доказів, слідчий суддя вважає, що наявність ризиків, на які посилається орган досудового розслідування обґрунтовані та вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу судом були оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочину, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд встановив наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає їх доведеними стороною обвинувачення.

Доводи ж сторони захисту спростовуються фактами, встановленими під час судового розгляду.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене суд вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000978 від 21.07.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 18 вересня 2024 року до 15:54 години, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 21.07.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Слідча суддя: ОСОБА_11 ШТИХ