Номер провадження: 11-сс/813/1734/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 якою в межах к/п №0000101 від 07.10.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, який має на утриманні малолітнього сина 2020 р.н., займає посаду лікаря КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.12.2024 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_11 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 26.12.2024 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України із визначенням застави у розмірі 3033 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 001 484 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для підозрюваного безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_13 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього або визначити заставу в межах ч. 5 ст. 182 КПК України.

Окрім того, на зазначену ухвалу слідчого судді подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 , в якій вказує на те, що оскаржувана вона є необґрунтованою та невмотивованою з таких підстав:

- надані стороною обвинувачення докази не дають достатніх підстав вважати, що за встановлених обставин існують факти, які свідчать про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 не мав будь-яких можливостей на встановлення ступеню втрати працездатності особами колегіальним органом МСЕК чи надання відстрочки колегіальними органами ТЦК та СП, оскільки ніколи не був посадовою особою цих органів. Водночас. ОСОБА_7 не здійснював лікування ОСОБА_14 , не складав жодних медичних документів щодо стану його здоров`я, станом на теперішні час ОСОБА_14 не встановлено ступеню втрати працездатності колегіальним органом МСЕК;

- матеріали, якими обґрунтоване клопотання не містять обґрунтування заявлених ризиків. Після проведення обшуку 18.10.2024 ОСОБА_7 не залишав межі населеного пункту, за першою вимогою з`явився 23.10.2024 до ТУ ДБР для допиту. При цьому, дані для висновку про існування ризиків повинні бути не уявними, а конкретними, визначеними та підтвердженими відповідними доказами;

- підозрюваний ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я, є лікарем, працював у авіаційних бригадах на Херсонському напрямку, має постійне місце проживання, вагітну дружину, дитину, місце роботи, до кримінальної відповідальності не притягувався, його життя в умовах ізоляції перебуває під загрозою;

- розмір застави є непомірним для підозрюваного, суперечить практиці ЄСПЛ, зокрема практиці, яка викладена у рішенні «Істоміна проти України» жодним чином не обґрунтований та не узгоджуєтеся з матеріалами справи, оскільки заподіяна шкода відповідно до клопотання складає 330 266 грн.

За таких обставин, захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30.10.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисники та підозрюваний підтримали апеляційні скарги у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повному обсязі з огляду на таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту відносно необґрунтованості оголошеної ОСОБА_7 підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого ДБР, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленими на даний час службовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», виконуючи свою роль в заздалегідь розробленому плані з одержання неправомірної вигоди за безпідставне оформлення групи інвалідності, відповідно до якої ОСОБА_7 використовуючи свої корупційні зв`язки в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради збирав медичні документи з даними про неіснуючі захворювання на особу та отримував від неї неправомірну вигоду для подальшої передачі іншим учасникам злочинної групи, в один із днів в травні 2024, перебуваючи в м. Одеса, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_14 , з яким перебував у дружніх стосунках, про можливість надання йому допомоги в гарантованому оформленні групи інвалідності за станом здоров`я. Після чого, для реалізації своєї ролі та передачі неправомірної вигоди службовим особам КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», які мали вчинити в інтересах ОСОБА_14 дії з використанням свого службового становища що полягали в безпідставному оформленні групи інвалідності, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого отримання частини наданих грошових коштів, в один із днів в травні 2024, більш точної дати та часу встановити не виявилося за можливе, перебуваючи на території КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради за адресою: АДРЕСА_3 , через невстановленого на даний час посередника, отримав від ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 8000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.05.2024 складає 330 266, 4 грн. та є неправомірною вигодою у великому розмірі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.10.2024; рапортом ст. о/у в ОВС Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_15 від 11.10.2024; протоколом обшуку від 18.10.2024, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_14 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_14 від 21.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.10.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_16 від 21.10.2024; протоколом про проміжні результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 20.06.2024; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

На підставі аналізу матеріалів провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_9 з приводу необґрунтованості підозри, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Апеляційний суд також враховує пояснення, надані прокурором у судовому засіданні з приводу того, що в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, зокрема шляхом проведення НСРД було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 був у складі посадових осіб, які підробляли документи, для отримання інвалідності.

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та/або перешкоджати кримінальному провадження іншим чином.

Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим та тією обставиною, що підозрюваний знайомий із свідками по справі.

У цьому контексті апеляційний суд також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Водночас, з урахуванням того, що підозрюваний з огляду на займану посаду має зв`язки із іншими органами державної влади апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді з приводу існування ризику знищення, приховання речей та документів та перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує посилання захисника відносно міцності соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_7 . однак зауважує, що зазначені обставини на даному початковому етапі досудового розслідування не спростовають поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно незадовільного стану здоров`я підозрюваного, апеляційний суд зауважує, що наказом МОЗ та МЮУ №239/5/104 від 10.02.2012 затверджений «Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, відповідно до якого медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО».

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відтак, підозрюваний ОСОБА_7 , до якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, має доступ до медичної допомоги.

Стосовно доводів захисника про те, що у зв`язку із воєнним станом перебування в умовах ізоляції становить загрозу для життя ОСОБА_7 колегія суддів звертає увагу, що внаслідок збройного вторгнення рф на територію України, перебуває життя та здоров`я кожного українця, як тих, хто боронить країну на полі бою, так і тих, хто забезпечує обороноздатність країни, працюючи та сплачуючи податки, частина яких іде на забезпечення функціонування установ попереднього ув`язнення, де утримуються особи, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень.

Більш того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Апеляційний суд на підставі аналізу наданих матеріалів, приходить до висновку про те, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що з огляду на обґрунтованість підозри та наявність ризиків дії та поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на теперішній час потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, який водночас не є для нього безальтернативним.

Що стосується тверджень сторони захисту відносно визначення підозрюваному ОСОБА_7 непомірного розміру застави, апеляційний суд зауважує наступне.

Дійсно, оскаржуваною ухвалою ОСОБА_7 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 3033 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 001 484 грн.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Колегія суддів в цілому погоджується із висновками слідчого судді щодо винятковості випадку при визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 при цьому зауважує, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів не покаранням. Такі заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваним будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує суму імовірної неправомірної вигоди, відомості про особу підозрюваного та приходить до висновку про те, що запропонований органом досудового розслідування розмір застави не обґрунтований матеріалами провадження.

При цьому, з огляду на специфіку інкримінованого злочину, імовірну ступінь залученості підозрюваного ОСОБА_7 до його вчинення як службової особи, відомості про майновий стан підозрюваного, який протягом 2024 придбав для членів своєї родини 3 автомобілі, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на початковій стадії досудового розслідування застава у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є необхідною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та дотримання справедливого балансу у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги захисників задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 якою в межах к/п №0000101 від 07.10.2024 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26.12.2024, із визначенням застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання ст. слідчого в ОВС 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_11 .

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 26.12.2024.

Визначити заставу у якості альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 4 996 200 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 07.11.2024, заставна сума за ОСОБА_7 судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У разі внесення застави у визначеному розмірі звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього строком до 26.12.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора та слідчого суддю про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними, визначеними слідчим, у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю наслідки невиконання обов`язків передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4