Справа № 743/410/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/560/24
Категорія - ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000092 від 05.01.2023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт Замглай Чернігівського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.12.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до 200 годин громадських робіт;

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 місяців 5 днів арешту;

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.04.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, скасованим в частині призначеного покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.03.2023 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2022, зміненим ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 14.03.2023, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.11.2023 за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, скасованим в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 04.03.2024,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2023 року, скасованого в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 04 березня 2024 року, у виді п`яти років та одного місяця позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 02 квітня 2024 року - моменту ухвалення вироку суду.

У строк покарання ОСОБА_8 зараховано покарання, відбуте ним за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2023 року, скасованого в частині початку строку відбування покарання вироком Чернігівського апеляційного суду від 04 березня 2024 року, а саме з 23 листопада 2023 року по 01 квітня 2024 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 62 копійки.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 25 листопада 2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 з веранди таємно викрав бензопилу марки «Venta БП-4700», вартістю 3058 грн. 00 коп., яка належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 02 січня 2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 усвідомлюючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері проник до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де з шафи - купе, яка знаходилась у спальній кімнаті дістав жіночу сумку з якої таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1500 грн. 00 коп., а також мобільний телефон марки «Nokia 2/4 NF-1270», вартістю 2480 грн. 00 коп., який знаходився під подушкою на ліжку у спальній кімнаті, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3980 грн. 00 коп.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікацію його дій, просив змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити покарання, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

Вказує, що місцевий суд не в повній мірі враховував, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, щиро розкаюється, вибачився заочно перед потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та не призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, котра просила залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідженими в порядку, передбаченому статтею 349 КПК України, доказами, що не оспорюються в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи, як і кваліфікація дій обвинуваченого, ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі статті 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних щодо особи обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України, в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується незадовільно, раніше неодноразово судимий - останній раз вироком а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим призначив покарання у мінімальному розмірі за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та остаточне покарання на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість, особу винного та інші обставини справи, місцевий суд вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання, як про те зазначено в апеляційній скарзі, оскільки ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання місцевим судом враховані і підстав для застосування ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, також не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст., ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4