Номер провадження:1-в/521/1091/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання начальника Державної установи " Одеська виправна колонія (№ 14)" щодо приведення відповідно до Закону України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи "Одеська виправна колонія №14" звернувся в суд із клопотанням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, в якому просить привести у відповідність до змін у законодавстві України, зокрема у зв`язку з набранням чинності на Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

Засуджений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року ОСОБА_4 визнано виним у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч. 2ст.185 до позбавлення волі на строк два роки 6 місяців; за ч. 3 ст.185 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 ( чотири) роки та вісім місяців. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року 5 (п`ять) років позбавлення волі. Строк покарання визначено обчислювати з 03 квітня 2020 року. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 січня по 03 квітня 2020 року.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 вчинив шість епізодів таємного викрадення майна: 1) 09.09.2019 року на суму 1048,00 гривень; 2)15.10.2019 року на суму 2209,16 гривень; 3) 18.10.2019 року на суму 5280,76 гривень; 4) 25.11.2019 року на суму 224,96 гривень; 5) 29.11.2019 року на суму 1794 гр.19 коп.; 6) 04.01.2020 року на суму 1294 ривні 54 коп.. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікував за ст.185 ч.3 КК України за епізодами від 09.09.2019 року; від 15.10.2019 року; від 18.10.2019 року, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; за епізодом від 29.11.2019 року, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, за ст.185 ч.2 КК України за епізодами від 25.11.2019 року та від 04.01.2020 року, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Проаналізувавши вимоги Закону України № 3886-IX від 18.07.2024., суд приходить до висновку, що декриміналізації підлягають вчинені ОСОБА_4 діяння за епізодами: від 09.09.2019 року( розмір шкоди- 1048,00 гривень); 25.11.2019 року (розмір шкоди- 224,96 гривень); 29.11.2019 року ( розмір шкоди- 1794,19); від 04.01.2020 ( розмір шкоди- 1294,54).

Тобто епізоди за ч.3 ст.185 КК України скоєні ОСОБА_4 09.09.2019 року та 29.11.2019 року не є кримінальним правопорушенням за ст.185 КК України. Разом з тим, згідно із абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 "Порушення недоторканності житла" КК. Враховуючи вищевикладене діяння засудженого по цих епізодах слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року за епізодами від 09.09.2019 року та 29.11.2019 року за ч.1 ст.162 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до житла; по епізодах від 15.10.2019 року; від 18.10.2019 року за ч. 3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло до покарання: за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; за ч. 1 ст.162 КК України до трьох років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70, ч.1 п.2 а) ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 ( чотири) роки та вісім місяців. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року 5 (п`ять) років позбавлення волі. Строк покарання визначено обчислювати з 03 квітня 2020 року. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 січня по 03 квітня 2020 року.

В ході розгляду даного клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 також засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року за ч.3 ст.183 КК України за вчинення 26 вересня 2019 року крадіжки на суму 30013 гривень. Враховуючи, що станом на 01.01.2019 року розмір шкоди з якого наступала кримінальна відповідальність за крадіжку, мав би становити суму понад 1921,00 гривень, то скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфікується як злочин за ст.185 КК України та декриміналізації не підлягає.

Враховуючи, що декриміналізація окремих епізодів крадіжок майна у вказаному вище вироку від 03 квітня 2020 року, ніяк не вплинула на вид та розмір призначеного покарання, на строки його відбування, тому ОСОБА_4 має продовжувати відбувати покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , відбуває покарання на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року - задовольнити.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2020 року за епізодами від 09.09.2019 року та 29.11.2019 року за ч.1 ст.162 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до житла; по епізодах від 15.10.2019 року; від 18.10.2019 року за ч. 3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло до покарання: за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; за ч. 1 ст.162 КК України до трьох років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70, ч.1 п.2 а) ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 ( чотири) роки та вісім місяців. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2019 року 5 (п`ять) років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 03 квітня 2020 року. Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28 січня по 03 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1