№ провадження 1-кс/208/1838/24
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середньою спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки є наявним, обґрунтованим та належним, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, в тому числі про його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, зокрема передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи можливість призначення покарання, пов`язаного із позбавленням волі, яке полягає в ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про обрання необхідної міри запобіжного заходу, з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

ОСОБА_11 , як особа, яка має відношення до незаконного переправлення громадян України, через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд, достеменно освідомлений про місця здійснення таких переправ, проходів, лазів, зокрема в частинах державного кордону, який пролягає по території Одеської області та межує з Придністровською Молдавською Республікою, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе безперешкодно покинути територію України, перетнувши кордон у такий спосіб.

Наведене вище є достатньо вагомою підставою вважати про реальну можливість підозрюваного вчинити спробу уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та обґрунтовується тим, що теперішній час не встановлено всіх місць зберігання речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, чорнових / електронних записів з алгоритмом дій учасників, пов`язаних із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон у зв`язку з чим, підозрюваний, може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Аналізуючи отримані на теперішній час докази, які зібрано під час досудового розслідування, є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 до своєї протиправної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон залучав інших осіб, у зв`язку з чим, підозрюваний, перебуваючи на волі та маючи свободу дій, може повідомляти відомості, які стали йому відомі в ході слідчих дій у цьому провадженні, а також інші важливі відомості, надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності підозрюваного, встановлення всіх її членів та їх притягнення до кримінальної відповідальності.

Указаний ризик також підтверджується способом вчинення кримінального правопорушення, якому притаманні вжиття конспіративних заходів діяльності підозрюваного, спілкування за допомогою месенджерів з шифруванням передачі даних, додаткове знеособлення кожного з можливих потенційних учасників - осіб, яких ОСОБА_4 задіював для вчинення кримінального правопорушення, чіткої координації його дій.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні полягає в тому, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний володітиме інформацією стосовно характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування показання, які доводять його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Вказані відомості можуть надати останньому можливість, як самостійно, так і з використанням кола своїх знайомих, здійснити незаконний фізичний, психологічний тиск на названих осіб, їх підкуп, або шантаж з метою ухилення від можливого покарання чи спотворення об`єктивної картини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наразі залишаються не встановленими особи, які могли виступати пособниками у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи на відомі ОСОБА_4 форми та методи проведення досудового розслідування, підозрюваний використовуючи свою обізнаність, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі й шляхом спотворення відповідної інформації, що має значення для досудового розслідування.

Крім того підозрюваний, не перебуваючи під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із свідками, або іншими особами, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_12 , якого ОСОБА_4 , намагався незаконно переправити через державний кордон.

Таким чином, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, вказують про високий рівень підготовки та конспіративності підозрюваного, що підтверджує його схильність та здатність приховувати і маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, що в даному випадку може свідчити про можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, та просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000514 від 01.08.2024, відомості про яке зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів.

До моменту введення в дію на території України воєнного стану, юридична адреса та фактичне місце розташування СУ ГУНП в Донецькій області значилось за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Донецькій області «Про внесення змін до наказу ГУНП в Донецькій області» № 921 від 26.06.2023 «Внесені зміни до п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 12.06.2023 № 838 «Про визначення місця розташування підрозділу досудового розслідування - слідчого управління ГУНП в Донецькій області».

Так, згідно вказаного вище наказу начальника ГУНП в Донецькій області, місцем розташування СУ ГУНП в Донецькій області є міста, розташовані на території Донецької, Запорізької та Дніпропетровської областей, серед яких є м. Покровськ Донецької області.

Відповідно до ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання та досудове слідство) в даному випадку є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ, що розташовуються на території м. Покровська (колишній Красноармійськ) Донецької області, у зв`язку з чим є достатні підстави для звернення з даним клопотанням саме до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Проте, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 29.08.2024 № 2584/0/15-24 змінила територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у зв`язку з чим вказане клопотання необхідно спрямувати до згаданого вище суду.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України.

Наразі, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, строк дії воєнного стану в України продовжено з 12.08.2024 строком на 90 діб, тобто до 09.11.2024.

Поряд з цим, на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставку до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації на час введення на території України надзвичайного або воєнного стану - заборонено.

Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2024 року ОСОБА_12 , виявив бажання виїхати за межі України. В цей час останній познайомився з невстановленою на теперішній час особою, який надав мобільний номер телефону ОСОБА_4 та повідомив, що останній займається незаконним перетином осіб через державний кордон України.

Того ж дня за допомогою месенджера «WhatsApp» по мобільному зв`язку ОСОБА_12 зв`язався ОСОБА_4 та повідомив останньому, що має намір виїхати через державний корон України до країни Європейського Союзу.

Надалі, ОСОБА_4 , маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу за грошову винагороду, 20.07.2024 року усвідомлюючи, що має необхідні зв`язки та можливості направлені на забезпечення успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 поспілкувавшись з ОСОБА_12 , запропонував останньому свою допомогу щодо незаконного переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду.

У зв`язку з чим, 20.07.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 із мобільного номеру телефону НОМЕР_1 за власної ініціативи зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_12 НОМЕР_2 на месенджер «WhatsApp» та який діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022№ 2102-ІХ, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, висловив ОСОБА_12 наміри за свого особистого сприяння організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, повідомивши при цьому детальний, покроковий механізм вчинення ним дії та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_12 через державний кордон на територію Придністровської Молдавської Республіки, а також зазначив суму коштів у розмірі 10 000 (десяти) тисяч Доларів США, яку ОСОБА_12 необхідно буде сплатити за послуги ОСОБА_13 .

У свою чергу, ОСОБА_12 розуміючи, що ОСОБА_4 пропонує йому виїхати за межі України без наявності на те законних підстав, всупереч вище зазначених нормативних актів, якими на період дії воєнного стану в Україні громадянам чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації або є особами призовного віку, виїзд за межі України заборонено, усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 , пов`язані із організацією переправлення через державний кордону України, є незаконними, оскільки переправлення відбувається поза пунктами пропуску державного кордону на виїзд, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_12 надав свою добровільну згоду на залучення до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, після чого діяв під контролем працівників правоохоронних органів, з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_4 , спрямованих на вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, в період часу з 20.07.2024 по 28.09.2024, використовуючи належний йому номер телефону НОМЕР_1 у ході неодноразових телефонних розмов із ОСОБА_12 (номер телефону НОМЕР_2 ), якого залучено до конфіденційного співробітництва, запевнив останнього, що користуючись своїми зв`язками та наявними можливостями, зможе гарантовано організувати безперешкодне, незаконне переправлення через державний кордон України в Придністровську Молдавську Республіку за грошову винагороду в сумі 10 000 (десять) тисяч Доларів США, які потрібно буде передати ОСОБА_4 перед переправленням через державний кордон України.

З метою виконання вказаного протиправного механізму, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів 07.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_12 та під час їхньої розмови повідомив про те, що йому необхідно відправити завдаток в сумі еквівалентній 100 доларів США, а саме направити грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_3 «АТ ПУМБ» () МФО банку ( НОМЕР_4 ), яка йому належить за бронювання місця та подальшого його переправлення через державний кордон України поміж офіційних пропускних пунктів.

На виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_12 10.09.2024 об 16 год. 33 хв. діючи під контролем, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 через термінал «Ibox», здійснив грошовий переказ грошових коштів в сумі 4200 грн (сума еквівалентна 100 доларам США) на номер банківської картки № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 .

У подальшому, 20.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_12 , за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_4 та під час їхньої розмови повідомив про те, що приїде в м. Олександрію до 28.09.2024 року на зустріч із ним для детального обговорення плану поїздки до кордону України з Придністровською Молдавською Республікою та подальшого переправлення через державний кордон України поміж офіційних пропускних пунктів.

В свою чергу ОСОБА_4 , за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» під час розмови з ОСОБА_12 повідомив про те, що йому необхідно відправити грошові кошти, сума якої еквівалентна 60 доларів США, а саме направити грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_3 «АТ ПУМБ» () МФО банку ( НОМЕР_4 ), яка йому належить за оформлення документів (штампу, який ставиться в закордонному паспорті) для незаконного перетину Державного кордону України поміж офіційних пропускних пунктів.

На виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_12 24.09.2024 об 17 год. 46 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 через термінал, здійснив грошовий переказ грошових коштів в сумі 2500 грн. на номер банківської картки № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 .

Надалі, 28.09.2024 об 11 годині 41 хвилину, ОСОБА_12 діючи під контролем, зайшов в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » що за адресою: АДРЕСА_4 , для того, щоб зустрітися з ОСОБА_4 та детально обговорити умови незаконного перетину Державного кордону України.

Об 12 год. 08 хв. ОСОБА_4 , підійшовши до заздалегідь обговореного місця зустрічі з ОСОБА_12 , присів за столик вказаного кафе, де сидів ОСОБА_12 , де в останніх відбулась розмова під час якої ОСОБА_4 обумовив маршрут перетину державного кордону України, які межують з Придністровською Молдавською Республікою.

Після надання відповідних вказівок щодо перетину кордону на вимогу ОСОБА_4 . ОСОБА_12 близько 12 години 44 хвилин, знаходячись за столиком кафе «Сімейна Пекарня Скоріні» передав йому заздалегідь ідентифіковані імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 5 шт., загальною сумою 500 (п`ятсот) та грошові кошти в сумі 100 доларів, загальною сумою 600 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 28.09.2024 становило 24 725, 1 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять п`ять гривень 10 копійок) в якості передплати за організацію та незаконне переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд до Придністровської Молдавської Республіки.

Після отримання вищевказаних грошових коштів за дії пов`язані із незаконним переправленням ОСОБА_12 через державний кордон, дії ОСОБА_4 викрито на місці співробітниками правоохоронних органів у зв`язку з чим, останнього 28.09.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України.

28.09.2024 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_4 до вчинення злочину у якому він підозрюється, а саме: заявою ОСОБА_12 від 01.08.2024 про вчинення кримінального правопорушення; рапортами оперативних підрозділів; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 05.08.2024, 16.09.2024, 24.09.2024, який показав, що ОСОБА_4 запропонував йому за 10000 доларів США перетнути державний кордон України з Придністровською Молдавською Республікою, та в подальшому з цією метою вживав активних заходів щодо реалізації переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України поза пунктами пропуску на виїзд з Придністровською Молдавською Республікою; протоколом огляду від 08.08.2024, згідно якого було прослухано та складено стенограму аудіо файлу записаного 27.07.2024 року телефонної розмови абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користується свідок ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_4 . протоколом огляду від 10.09.2024, згідно якого оглянуто грошові кошти в сумі 4200 (чотири тисячі двісті) гривень, які необхідні для завдатку щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. протоколом огляду від 16.09.2024, згідно якого оглянуто мобільний телефон свідка ОСОБА_12 , а саме листування в застосунку «WhatsApp» між свідком ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , де міститься мова, щодо відправки завдатку еквівалентного 100 доларам США на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 протоколом про результати контролю за вчинення злочину від 10.09.2024, згідно якого зафіксована розмова та відеозапис направлення задатку в сумі 4200 грн., через термінал «Ibox» свідком ОСОБА_14 на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду у сумі 10000 доларів США; постановою від 16.09.2024 про використання заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення НСРД. протоколом огляду від 17.09.2024, згідно якого оглянуті імітаційні грошові кошти в сумі 10000 доларів США купюрами по 100 доларів США у кількості 100 штук, залучені до провадження як ідентифіковані засоби; протоколом огляду предмету від 16.09.2024, згідно якого оглянуто паперову квитанцію датовану 10.09.2024, щодо перерахування грошових коштів (завдатку) в сумі 4200 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 постановою про визнання речових доказів від 17.09.2024 року - квитанції щодо перерахування грошових коштів (завдатку) в сумі 4200 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 постановою про уточнення анкетних даних від 20.09.2024. протоколом огляду від 24.09.2024, згідно якого оглянуто грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, які необхідні для оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. протоколом огляду предмету від 25.09.2024, згідно якого оглянуто паперову квитанцію до платіжної інструкції, яка датована 24.09.2024, щодо перерахування грошових коштів в сумі 2500 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , за оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. постановою про визнання речових доказів від 25.09.2024 року - квитанції щодо перерахування грошових коштів в сумі 2500 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , за оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 28.09.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Отже вказане може бути підставою для обрання запобіжного заходу. Щодо існування ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1,2, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином та відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо не можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри; доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за яке передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, суд вважає, що цих обставин, у сукупності із наданими документами достатньо для того, щоб обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, достатніх документів на спростування доводів, наведених слідчим та прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, сторона захисту не надала. Так само, як і не надала документів, які мають враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на ці обставини відсутні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Так, з урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вбачає підстави для визначення застави.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Обрати у рамках кримінального провадження № 0000514 від 01.08.2024, відомості про яке зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середньою спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 листопада 2024 року, включно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави в розмірі 242 240,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 26 листопада 2024 року:

прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, де він фактично мешкає АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_12 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1