ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 127/5836/22

провадження № 51-1358 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року, якою відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2022 року, та повернуто апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2022 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 303 КПК, на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 28 лютого 2022 року про вчинення кримінального правопорушення.

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 оскаржив зазначене рішення у апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року відмовлено ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2022 року, а апеляційну скаргу повернуто.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що він у передбаченому законом порядку не був повідомлений про час та дату розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а тому, постановляючи ухвалу за його відсутності, апеляційний суд порушив його права.

При цьому зауважує, що розгляд судом апеляційної інстанції проведений у присутності сторонньої особи ОСОБА_7 , оскільки матеріали провадження не містять доказів наявності у цієї особи повноважень представляти інтереси органів прокуратури.

Заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_6 не надходило.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги, просила оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, думку учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 вказує про те, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що він у передбаченому законом порядку не був повідомлений про час та дату розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а тому, постановляючи ухвалу за його відсутності, апеляційний суд порушив його права.

Перевіряючи зазначені доводи, колегія суддів вважає їх аргументованими виходячи з наступного.

Ухвала апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, ухвали, що перевіряються в апеляційному порядку, та повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, зокрема, як визначено положеннями статей 370, 419 КПК, має бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, на переконання колегії суддів, апеляційний суд зазначених вимог закону не дотримався.

Так, відповідно до ст. 111 КПК повідомлення у провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК повідомлення здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Крім того, ч. 2 ст. 136 КПК передбачено, що у випадку коли особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Виходячи ж зі змісту ст. 136 КПК та обов`язковості належного підтвердження отримання особою повістки про виклик для вчинення подальших процесуальних дій чи рішень стосовно неї (п. 5 ч. 1 ст. 141 КПК), колегія суддів переконана, що перевірка підтвердження отримання особою повідомлення в порядку ст. 136 КПК є складовою частиною повідомлення як процесуальної дії, передбаченої ст. 111 КПК, та відноситься до обов`язків слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, які здійснюють це повідомлення.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 09 травня 2024 року, апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду.

Разом з тим, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що такі матеріали не містять жодних відомостей про отримання ОСОБА_6 повідомлення про призначення судового засідання, як того вимагають положення ч. 2 ст. 136 КПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Таким чином, за відсутності у матеріалах провадження відомостей про отримання ОСОБА_6 у передбачений законом спосіб повідомлення про здійснення розгляду його апеляційної скарги, апеляційний суд розглянув його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у відсутність заявника - ОСОБА_6 , та, не встановивши підстав для поновлення такого строку, повернув апеляційну скаргу останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону згідно із ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

Разом з тим, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_6 вказує про те, що апеляційний розгляд проведений у присутності сторонньої, на його думку, особи ОСОБА_7 за відсутності у матеріалах провадження доказів наявності у цієї особи повноважень представляти інтереси органів прокуратури.

Враховуючи, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суд з дотриманням вимог статей 342-345, 405 КПК зобов`язаний встановити у тому числі й повноваження осіб, які будуть брати участь під час цього розгляду, а тому доводи ОСОБА_6 у цій частині колегія суддів не розглядає.

З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року, якою відмовлено ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2022 року, та повернуто його апеляційну скаргу, скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3