Справа № 308/5922/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , поданої в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла вищевказана скарга.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначила, що 10.07.2024 вона звернулась до заступника начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , який є старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000830 від 01.04.2024 про надання погодження побачення з чоловіком ОСОБА_3 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та перебуває у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9», однак заява слідчим розглянута не була, відповіді вона не отримала. 15.07.2024 вона повторно звернулась із аналогічною заявою, однак така також не була розглянута слідчим.

З огляду на вказане, просила зобов`язати слідчого Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000830 від 01.04.2024 надати заявниці дозвіл на побачення з чоловіком.

Ознайомившись із скаргою, приходжу до висновку про наявність правових відстав для відмови у відкритті провадження у зв`язку із наступним.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Крім того, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого, прокурора на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст.303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням згідно КПК України вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених ст.307 КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що ними врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи) слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Дослідивши зміст поданої скарги ОСОБА_2 приходжу до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за скаргою, оскільки така подана всупереч вимогам ст. 206 КПК України та не підлягає вирішенню в порядку зазначеної статті, оскільки в поданій скарзі не порушується питання щодо незаконного тримання під вартою в умовах ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9», а йдеться про ненадання погодження на побачення заявниці з чоловіком.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за заявою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою заявою (скаргою).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 214, 304, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1