Справа № 461/8195/24
Провадження № 1-кс/461/6614/24
Іменем України
25.10.2024 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, диспозиція статті якого передбачається в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , останній може використовуючи свої соціальні зв`язки знищити, сховати, видозмінити або спотворити документи, що мають значення для подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настає у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення може здійснювати тиск на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою змусити змінити їх надані в ході проведення досудового розслідування покази, з метою в подальшому уникнення покарання. ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Окрім цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настає у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення може здійснювати тиск на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою змусити змінити їх надані в ході проведення досудового розслідування покази, з метою в подальшому уникнення покарання.
Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити та зазначив, що ризики є обґрунтованими і процесуально мотивованими.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Зокрема зазначили, що наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведена Крім того, сторона захисту зазначила, що ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого правопорушення був неповнолітнім. Вказали, що ОСОБА_4 є особою з міцними соціальними зв`язками, проживає з батьками, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання у Луцькому національному технічному університеті. Крім того, сторона захисту зазначила, що стан здоров`я підозрюваного є незадовільним, оскільки він перебував на лікуванні у кардіологічному відділенні. Просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, або зменшити розмір застави.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, розробив план незаконного переправлення останнього через державний кордон України згідно якого:
- ОСОБА_4 в ході розмови із ОСОБА_8 повідомив останньому про те, що за грошову винагороду в розмірі 12 000 доларів США може організувати ОСОБА_8 безперешкодний виїзд за межі України;
- ОСОБА_4 надавав ОСОБА_8 вказівку щодо прибуття до Закарпатської області та необхідності мати в наявності дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, особисті речі та грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які будуть передані третій особі;
- ОСОБА_4 забезпечує ОСОБА_8 у Закарпатській області транспортним засобом та водієм задля безперешкодного доставлення ОСОБА_8 до селища Королево Закарпатської області, яке знаходиться у безпосередній близькості до лінії державного кордону України;
- ОСОБА_4 забезпечує особу, яка додатково проінструктує ОСОБА_8 щодо перетину державного кордону України та проведе останнього поза межами пункту пропуску.
Так, 04.09.2024 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на АЗС «WOG», яка знаходиться у м. Ковелі Волинської області, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання грошової винагороди для себе та особистого незаконного збагачення, в ході зустрічі із ОСОБА_8 повідомив останньому про можливість організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України та сприянні його вчиненню, при цьому зазначивши необхідність передачі йому за вчинення вказаних вище дій грошової винагороди в сумі 12 000 доларів США.
03.10.2024 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, в ході телефонної розмови повідомив останньому про деталі незаконного переправлення його через державний кордон України, зокрема, зазначив що у визначену дату та час за його вказівкою повинен буде направитися у Закарпатську область, після чого ОСОБА_8 перетне державний кордон України поза межами пункту пропуску.
23.10.2024 року близько 12 години 30 хвилин до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив йому, що 24.10.2024 близько 09:00 ОСОБА_8 повинен прибути до м. Виноградів Закарпатської області, де його зустрінуть невідомі особи, які допоможуть перетнути державний кордон України. Крім цього, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 взяти із собою грошові кошти в сумі 1500 доларів США (із раніше обумовленої ним суми 12 000 доларів США), які за його вказівкою ОСОБА_8 має передати невідомій особі, яка забезпечуватиме перетин ОСОБА_8 державного кордону України у Закарпатській області, а інша частина грошових коштів у сумі 10 500 доларів США має бути передана ОСОБА_4 довіреною особою ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_9 , 24.10.2024 у місті Львів.
24.10.2024 року приблизно о 23.20 год., ОСОБА_4 перебуваючи на території головного залізничного вокзалу, поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_9 заздалегідь ідентифіковані спеціальні імітаційні засоби у вигляді грошових коштів у сумі 10 500 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом:
-надання вказівки щодо прибуття ОСОБА_8 до Закарпатської області та необхідності мати в наявності дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, особисті речі та грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які будуть передані третій особі;
-забезпечення транспортним засобом та водієм у межах Закарпатської області задля безперешкодного доставлення ОСОБА_8 до селища Королево Закарпатської області, яке знаходиться у безпосередній близькості до лінії державного кордону України;
-забезпечення особи, яка додатково проінструктує ОСОБА_8 щодо перетину державного кордону України та проведе останнього поза межами пункту пропуску.
Після чого діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти вилучено.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
З огляду на вище наведене, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ґрунтовно підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція статті якого передбачає позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 10.09.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 03.10.2024, 19.10.2024, 21.10.2024 та 23.10.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 19.10.2024 та 25.10.2024; протоколом огляду предмету (мобільного телефону ОСОБА_8 ) від 21.10.2024; протоколом затримання підозрюваної особи у порядку ст. 208 КПК України від 25.10.2024; протоколом негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винним, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, диспозиція статті якого передбачається в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , останній може використовуючи свої соціальні зв`язки знищити, сховати, видозмінити або спотворити документи, що мають значення для подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настає у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення може здійснювати тиск на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою змусити змінити їх надані в ході проведення досудового розслідування покази, з метою в подальшому уникнення покарання. ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Окрім цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке настає у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення може здійснювати тиск на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою змусити змінити їх надані в ході проведення досудового розслідування покази, з метою в подальшому уникнення покарання.
При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаного ризику, передбаченого, статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньо мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, приходжу до висновку, що необхідним для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків, слід обрати розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_4 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 201 КПК України, слідчий суддя,-
клопотання задоволити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 23.12.2024 року включно.
Визначити заставу у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України
Встановити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:
1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду на першу вимогу;
2)не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та іншими особами, котрі перебувають у процесуальному статусі свідка в межах зазначеного кримінального провадження;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 28.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1