У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 12.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 19.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області до підозрюваного ОСОБА_4 20.09.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят), тобто до 16.11.2024 включно, із одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не має стабільного законного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а тому з метою уникнення покарання, будучи обізнаним щодо місць та способів незаконного перетину державного кордону України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, підозрюваного ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, які причетні до скоєння даного кримінального правопорушення, оскільки наявність такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками та іншим підозрюваним, які проживають в одному із ним населеному пункті він може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання останніми неправдивих показань.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий за погодження з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання просили відмовити у задоволенні клопотання або ж зменшити заставу до 80 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000537, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 12.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 09.11.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 09.07.2024, перебуваючи у мікрорайоні «Поділля», що місті Вінниці, більш точної адреси слідством не встановлено, повідомив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про можливість переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 умови, суму та спосіб такого переправлення з можливістю подальшого коригування суми грошових коштів і умов переправлення в залежності від терміновості. На запропоновані ОСОБА_4 умови ОСОБА_8 погодився.

Надалі ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію спільного, з ОСОБА_7 та невстановленими особами умислу, на виконання досягнутих домовленостей 01.09.2024 приблизно о 13 годині 15 хвилин, перебуваючи у місті Вінниці, більш точної адреси слідством не встановлено, зустрівся з ОСОБА_8 , якому повідомив, що він зможе забезпечити виготовлення останньому медичних документів про встановлення ОСОБА_8 відповідної групи інвалідності, яка буде дозволяти йому здійснити перетин державного кордону України у напрямку «виїзд» через будь-який пункт пропуску, а також повідомляв про інші варіанти можливого перетину державного кордону України.

Окрім того, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію спільного, з ОСОБА_7 та невстановленими особами умислу, на виконання досягнутих домовленостей 13.09.2024 біля о 19 годині 32 хвилин, перебуваючи у місті Вінниці поблизу торгового центру «Поділля City», що за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, 2, зустрівся з ОСОБА_8 , якому повідомив, що його переправлення через державний кордон буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду в сумі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) доларів США (у разі перетину кордону у напрямку Республіки Польща) або ж 10 500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США (у разі перетину кордону у напрямку Республіки Молдова), які потрібно передати йому ( ОСОБА_4 ) особисто перед початком такого переправлення. Після отримання грошових коштів ОСОБА_4 мав забезпечити перевезення ОСОБА_8 до прикордонної зони, де його ( ОСОБА_8 ) мали зустріти невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою з якими діяв ОСОБА_4 , та які мали координувати подальші дії щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України. Однак, пізніше ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що задля забезпечення його переправлення через державний кордон України, останній повинен надати аванс у розмірі 1 500 доларів США.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, 18.09.2024 приблизно о 13 годині 15 хвилин на виконання попередньої домовленості зустрілись поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 із ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з яким додатково обговорили умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. На запропоновані умови ОСОБА_8 погодився та передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 500 доларів США у якості раніше обумовленого авансу за виконання комплексу дій з переправлення його через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримали працівники правоохоронних органів.

18 вересня 2024 року о 15:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 по справі №127/31232/24, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.10.2024, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 18.09.2024 по 16.11.2024 включно з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400(дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В подальшому, постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 11.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 12.07.2024 до трьох місяців, тобто до 19.12.2024.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000537 від 12.07.2024; протоколами допитів свідків; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2024; повідомленням про підозру від 19.09.2024, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, отриманими у встановленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 11.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 12.07.2024 до трьох місяців, тобто до 19.12.2024.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 16 листопада 2024 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не представляється можливим оскільки у кримінальному провадженні необхідно розсекретити ухвали слідчих суддів Вінницького апеляційного суду на підставі яких проведено негласні слідчі (розшукові) дії у зазначеному кримінальному провадженні. Після завершення досудового розслідування відкрити отримані матеріали підозрюваним та їх захисникам, після чого скласти обвинувальний акт.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 332 КК України), яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 грудня 2024 року (включно).

Посилання адвоката ОСОБА_5 , в частині зменшення підозрюваному розміру застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Диспозицією статті 332 КК України передбачено настання кримінальної відповідальності за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Частиною другою та третьою статті 332 КК України врегульовано випадки настання кримінальної відповідальності за:

- ті самі дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища;

- дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.

Зокрема, частиною третьою статті 332 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначено, що дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів, - караються позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

За правилами встановленими частинами третьою-шостою статті 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Отже, злочин, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 кваліфікується як тяжкий злочин.

Однак, детально проаналізувавши зміст повідомленої ОСОБА_4 підозри слід зазначити наступне.

ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 організували переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Загальновідомим є те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який до триває до цього часу.

В той час, коли Українські захисники та захисниці, Збройні Сили України та добровольці стали на захист незалежності нашої держави і гідно боронять Україну, інша частина «діячів», з метою власного збагачення, створюють або ж приймають участь у створенні передумов для ухилення осіб від мобілізації та можливості залишення території України, що є вкрай небезпечним явищем, коли країна перебуває в умовах війни.

Таким чином, злочин, передбачений частиною третьою статті 332 КК України, який вчинений у період дії воєнного стану, безумовно, за своєю суспільною небезпекою та можливими наслідками, слід відносити до особливо тяжких злочинів.

Разом з тим, розмір застави ОСОБА_4 був предметом дослідження Вінницького апеляційного суду по справі №127/31232/24 під час апеляційного перегляду ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 по справі №127/31232/24 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, за наслідками розгляду якої ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.10.2024 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2024 року, якою застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишено без змін.

Мотивуючи судове рішення апеляційним судом зазначено, що: «Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині зменшення розміру визначеної судом застави до вісімдесяти прожиткових мінімумів, апеляційний суд зауважує, що визначений слідчим суддею розмір застави на думку колегії суддів є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою групою осіб, враховуючи особу останнього, колегія суддів не вбачає підстав вважати визначений слідчим суддею розмір застави для підозрюваного завідомо непомірним.»

Будь-яких нових аргументів та/або підстав для зменшення підозрюваному розміру застави ні самим підозрюваним, ні його захисником не наведено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 грудня 2024 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 діє до 19 грудня 2024 року.

Розмір застави в сумі 908 400 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень) визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 (справа № 127/31232/24) залишити без змін.

В разі внесення застави підозрюваним чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя