Справа № 182/7119/24
Провадження № 1-кп/0182/1223/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2024 за № 0000352 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий:

- 22.01.2002 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 141, ст. 70 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі. 12.02.2003 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 міс. 5 днів;

- 06.06.2005 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі. Звільнився 07.11.2006 умовно-достроково на невідбутий термін 8 міс. 5 днів;

- 10.12.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 міс. позбавлення волі;

- 21.01.2009 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до 4 років 9 міс. позбавлення волі. Звільнився 22.02.2009 умовно-достроково. Невідбутий термін 1 рік 1 міс. 10 днів;

- 04.04.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;

- 10.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Покарання у виді штрафу за вироком суду від 04.04.2014 виконувати самостійно. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2016 несплачену суму штрафу у розмірі 850 грн., згідно вироку від 04.04.2014 замінено покаранням у вигляді громадських робіт - 50 годин;

- 16.01.2016 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 01.10.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі. Звільнився 23.02.2023 умовно-достроково на невідбутий термін 6 міс. 19 днів;

- 11.09.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- 25.09.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 міс.;

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

18 жовтня 2024 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_3 побачив у коридорі квартири барсетку, яка належить ОСОБА_3 . Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, заглянув у барсетку, в якій побачив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 . В цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння зазначеним паспортом громадянина України, з метою його використання в особистих інтересах. Знаходячись у тому самому місці, в той самий час, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для інших, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_3 (паспорт № НОМЕР_1 виданий 05.01.2024), з метою його використання в особистих інтересах. Надалі, з викраденим паспортом, ОСОБА_2 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом громадянина України, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.

Історія провадження

29 листопада 2024 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2024 за № 0000352 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 12).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 02.11.2024 від ОСОБА_3 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2024 та 05.11.2024; заяви ОСОБА_2 про надання згоди на вилучення паспорта; протоколу огляду паспорта від 05.11.2024 з доданою до нього фототаблицею; розписки потерпілого про отримання паспорта.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України.

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень (а.п. 30-32, 38-43), але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення через двадцять три дні, після засудження його вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду. Має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.п. 44). Офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має. Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п. 34, 35).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, оскільки обставини, які перешкоджають призначенню даного виду покарання, передбачені ч. 3 ст. 61 КК України, відсутні.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Законодавцем чітко визначено момент у часі для застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України - постановлення обвинувального вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 25 вересня 2024 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рок 1 міс.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України - 18.10.2024, тобто після постановлення вироку від 25 вересня 2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року.

З урахуванням встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, недосягнення мети покарання за попереднім вироком, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та арештоване майно

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , (№ НОМЕР_1 виданий 05.01.2024), що переданий на зберігання власнику, потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2024 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням п. 5) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік 2 міс.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не застосувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ:

- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , (№ НОМЕР_1 виданий 05.01.2024), що переданий на зберігання власнику, потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1