Справа № 346/5035/24
Провадження № 1-в/346/466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия в режимі відеоконференції заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 року засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить суд переглянути кримінальну справу за ч. 3 ст. 185 КК України та скасувати призначену міру покарання 4 роки позбавлення волі. Вказує, що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон № 11068 щодо декриміналізації крадіжки. Згідно зі ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує протиправну дію та пом`якшує відповідальність або іншим чином покращує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто: поширюється на осіб, які вчинили відповідні дії до набрання таким законом чинності, а також на осіб, які відбувають покарання. Тому, просить згідно з ст.ст. 3, 5, 74 КК України, та Закону № 11068, про декриміналізацію крадіжки, скасувати назначену міру покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник колонії при вирішенні питання покладається на думку суду.

Прокурор проти задоволенні заяви заперечила.

Суд, заслухавши вказаних учасників, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування заяви, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2021 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, до чотирьох років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 21 грудня 2021 року.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому розмір шкоди за правопорушення, вчинене 04.05.2021 року (викрадення майна ОСОБА_6 ) становив 28 525 гривень 26 копійок.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на травень 2021 року становило 2 189 грн.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна на загальну суму 28 525,26 гривень 04.05.2021 року, то відповідальність за вчинене ним діяння не підпадає під дію ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В силу частин 1 - 3 статті 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Підстав для звільнення засудженого від призначеного судом покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» суд не вбачає.

Таким чином, підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання відсутні, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи діб, засудженим з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1