Провадження №1-кп/638/1673/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001246 від 13.06.2024з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 28.05.2013 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 186 ч. 2, 190 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76, 104 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням відповідних обов`язків;

- 22.10.2013 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст.ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців та покладенням відповідних обов`язків;

- 21.12.2018 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст.ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 294 ч. 1, 70 ч. 1, 71 КК України до 6 років 11 місяців 4 днів позбавлення волі; на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 08.04.2014 по 29.10.2014 та з 25.01.2016 по 21.12.2018 в строк призначеного покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений 21.12.2018 з під-варти в залі суду у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 25.11.2019 вироком Орджонікідзевського райсуду м. Харкова за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 850 гривен;

- 11.03.2020 вироком Комінтернівського райсуду м. Харкова за ст.ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі зі штрафом на користь держави у розмірі 850 гривен, який відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України, визначено виконувати самостійно, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням відповідних обов`язків; 15.07.2020 вироком Харківського апеляційного суду вирок Комінтернівського райсуду м. Харкова від 11.03.2020 скасовано в частині призначеного покарання, вважається засудженим за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 25.11.2019 визначено виконувати самостійно;

- 20.01.2021 вироком Жовтневого райсуду м. Харкова за ст.ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі зі штрафом на користь держави у розмірі 850 гривен, який відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України, визначено виконувати самостійно;

- 02.03.2023 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі зі штрафом на користь держави у розмірі 850 гривен, який відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України, визначено виконувати самостійно, з рахуванням строку відбуття покарання з 28.08.2020, звільненого з місць позбавлення волі 20.09.2023 по відбуттю строку призначеного покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно при наступних обставинах:

Підсудний ОСОБА_3 11 червня 2024 року, близько 20:00 години, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_2 , звернув увагу на наявний у раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , велосипед торгівельної марки «FEDERAL» моделі «BMX», вартістю 10500 гривен, на заволодіння яким у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - належним потерпілому ОСОБА_7 зазначеним велосипедом шляхом обману, ввівши потерпілого ОСОБА_7 в оману відносно своїх дійсних злочинних намірів, переконав ОСОБА_7 тимчасово передати йому у користування велосипед, на що ОСОБА_7 , виходячи з хибної впевненості в правильності та добросовісності дій підсудного, дав свою згоду, передавши підсудному витребуване ним майно - велосипед, яким останній, заздалегідь не маючи можливості та наміру виконати зобов`язання, незаконно заволодів, з місця вчинення злочини зник, та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, викладених в обвинувальному акті, 11.06.2024, близько 20:00 він перебуваючи по вул. Сумська у м. Харкові, звернув увагу на наявний у раніше йому незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , велосипед торгівельної марки «FEDERAL» моделі «BMX», на заволодіння яким у нього виник злочинний умисел. Після чого він ввівши ОСОБА_7 в оману відносно своїх дійсних злочинних намірів, переконав ОСОБА_7 тимчасово передати йому у користування велосипед, що ОСОБА_7 і зробив. Він же отримавши велосипед, заволодів ним та з місця вчинення злочини зник, розпорядившись велосипедом на власний розсуд. Під час досудового розслідування він добровільно повідомив співробітникам поліції про місце знаходження викраденого велосипеда. Злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, внаслідок воєнного стану у країні, про введення якого на момент вчинення злочину був обізнаний. У вчиненні вказаного злочину свою вину визнає в повному обсязі, кається у скоєному, шкодує про те, що так трапилось.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майномшляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, при цьому наявні судимості не зняті та не погашені у встановлено законом порядку, після звільнення з місць позбавлення волі, повторно вчинив зазначений злочин, не працює у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вказані обставини скоєння підсудним ОСОБА_3 кримінального правопорушення- злочину, а також дані, які характеризують його особу, наявність судимостей, у тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, свідчать про аморальну та антисоціальну поведінку підсудного ОСОБА_3 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання стати на шлях виправлення та перевиховання, після відбуття кримінального покарання за попередніми вироками суду та наявність стійкого бажання у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування щодо нього приписів ст.ст. 75, 76 КК України, також враховуючи відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_3 , обставин за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення- злочин, наявність обставини, яка пом`якшує покарання підсудного - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного,суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання у межах санкції ст. 190 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як підсудний ОСОБА_3 потребує застосування найбільш суворого заходу державного примусу.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до кримінально-виконавчої установи для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід підсудномуОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання у певний період доби, за умов та покладенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.06.2024.

Потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, у зв`язку з повернення майна, яким заволодів підсудний ОСОБА_3 та відсутністю будь-яких претензій до останнього.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_7 велосипед торгівельної марки «FEDERAL» моделі «BMX», - повернуто потерпілому за належністю; картка пам`яті ТМ «SanDisk» з відеозаписом з зовнішніх камер відеоспостереження подій вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, - підлягає подальшому збереженню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 2 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до кримінально-виконавчої установи для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід засудженомуОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, залишити без змін - у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання у певний період доби, за умов та покладенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 26.06.2024.

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_7 велосипед торгівельної марки «FEDERAL» моделі «BMX», - залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю; картку пам`яті ТМ «SanDisk» з відеозаписом з зовнішніх камер відеоспостереження подій вчинення ОСОБА_3 злочину, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 393, 395 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1