233 Справа № 233/4773/24
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
26 серпня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Справа підсудна Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду, слухання якого проводити суддею одноособово у зв`язку з відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.
Питання про склад осіб, які братимуть участь у справі - з`ясовано.
Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження заявлені не були.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, нижня межа санкції якого перевищує п`ять років, необхідність доручення представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - відсутня.
Прокурор, надавши суду відповідне письмове клопотання, просила застосувати раніше обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний із утриманням в умовах ізоляції, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний судовий розгляд кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заявлене прокурором клопотання, його вимоги та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
На поточний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на стадії призначення до судового розгляду, та завершити його розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто до 29 серпня 2024 року включно - не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового провадження.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; незаконно впливати на потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину з санкцією від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України.

Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суворість покарання за особливо тяжке кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 15 років, може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча, що зробить неможливим його прибування до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; незаконно впливати на потерпілу, оскільки потерпіла ОСОБА_4 є матір`ю вбитої ОСОБА_8 , та надала під час досудового розслідування показання, що свідчать про причетність ОСОБА_6 до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, тому останній може спробувати шляхом умовлянь, залякування спробувати змусити потерпілу змінити показання на свою користь; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені та в теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні..

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 судом на теперішній час не встановлено. Не застосування такого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

При цьому застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

З урахуванням положень п. 2 ч.4 ст.183КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення злочину, який спричинив загибель людини, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, клопотання прокурора, щодо запобіжного заходу, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

В країні, на сьогодення, згідно із Указами Президента України, введено та продовжено строк дії воєнного стану.

Відповідно до наказу №21-г/к від 27.04.2022 року встановлено особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану з 28 квітня 2022 року.

Зважаючи на особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану, враховуючи наявну небезпеку життю та здоров`ю учасників судового провадження, з метою забезпечення оперативності кримінального судочинства, є підстави прийняти рішення про участь сторін, у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст.ст.314-316,336,376КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі обвинувального акта у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000241 від 29 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на:

11 годину 30 хвилин, 04 вересня 2024 року.

На судовий розгляд кримінального провадження в судове засідання викликати учасників судового провадження.

Судові засідання під час судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому засіданні та проводити в особливому режимі роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану.

Надати можливість учасникам судового провадження, брати участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання.

Відеоконференцію проводити за веб-посиланням (https://vkz.court.gov.ua).

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до:

24 жовтня 2024 року - включно.

Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Копію ухвали для відома направити учасникам судового провадження, а також начальнику «ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_6 із отриманням від останнього розписки про вручення йому копії ухвали суду.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 покласти на прокурора, який, з боку сторони обвинувачення, здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні в суді.

Ухвала, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1