В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001297 від 24.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нобогданівки Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, що не має реєстрації та постійного місця проживання, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , раніше не був засуджений

за ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, розуміючи їх протиправність та наслідки, за допомогою мобільного телефону, на сайті соціальної мережі «Facebook», знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , розмістив завідомо неправдиве оголошення, з надання послуг міжнародного автобусного перевезення, заздалегідь не маючи на меті в подальшому їх надавати.

У подальшому, 18 травня 2023 року, точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, вказане оголошення ОСОБА_5 , побачив потерпілий ОСОБА_6 , який проявив зацікавленість щодо міжнародного автобусного перевезення. З метою отримання інформації про деталі поїздки та спосіб оплати, потерпілий ОСОБА_6 , у мобільних месенджерах «Telegram» та «Viber», написав на мобільний номер НОМЕР_2 , який було зазначено у оголошенні та належить ОСОБА_5 . Під час спілкування, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно та з корисливих мотивів, не ставлячи до відома потерпілого ОСОБА_6 , про те, що він не має наміру надати вказану послугу міжнародного автобусного перевезення, яка зазначена в оголошенні, запропонував останньому переказати на банківський картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , гроші, в якості передплати за вказану послугу та після отримання грошей обіцяв її здійснити, не маючи наміру це робити.

Після чого, у період часу з 18 по 20 травня 2023 р., потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та переконаним, що ОСОБА_5 виконає взяті на себе обов`язки щодо міжнародного автобусного перевезення, перерахував 9 транзакціями, грошові кошти в загальній сумі 6143,12 грн., на банківський картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яким фактично користувався ОСОБА_5 .

Після отримання грошових коштів на банківський картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , на зв`язок із потерпілим ОСОБА_6 , не вийшов, а грошові кошти, перерахував на банківський картковий рахунок АТ «Універсал Банк» - НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яким він фактично користувався. Надалі, ОСОБА_5 , з банківського карткового рахунку АТ «Універсал Банк» - НОМЕР_4 , перерахував на банківський картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» - НОМЕР_3 та обготівкував грошові кошти, в банкоматі, після чого витратив їх на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , в сумі 6143 гривень 12 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

На початку травня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, розуміючи їх протиправність та наслідки, за допомогою мобільного телефону, на сайті соціальної мережі «Facebook», знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , розмістив завідомо неправдиве оголошення, з надання послуг міжнародного автобусного перевезення, заздалегідь не маючи на меті в подальшому їх надавати.

У подальшому, 09 червня 2023 року, точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, вказане оголошення ОСОБА_5 , побачила потерпіла ОСОБА_8 , яка проявила зацікавленість щодо міжнародного автобусного перевезення. З метою отримання інформації про деталі поїздки та спосіб оплати, потерпіла ОСОБА_8 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», написала на мобільний номер НОМЕР_2 , який було зазначено у оголошенні та належить ОСОБА_5 . Під час спілкування, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, не ставлячи до відома потерпілу ОСОБА_8 , про те, що він не має наміру надати вказану послугу міжнародного автобусного перевезення, яка зазначена в оголошенні, запропонував останній переказати на банківський картковий рахунок АТ «А-банк» - НОМЕР_5 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 гроші, в якості передоплати за вказану послугу гроші, в якості передплати за вказану послугу та після отримання грошей обіцяв її здійснити, не маючи наміру це робити.

Після чого, 09 червня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, потерпіла ОСОБА_8 , будучи введеною в оману та переконаною, що ОСОБА_5 , виконає взяті на себе обов`язки щодо міжнародного автобусного перевезення, перерахувала грошові кошти чотирьома транзакціями на загальну суму 5855,00 грн., на банківський картковий рахунок АТ «А-банк» - НОМЕР_5 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яким фактично користувався ОСОБА_5 .

Після отримання грошових коштів на вказані банківські карткові рахунки, ОСОБА_5 , на зв`язок із потерпілою ОСОБА_8 , не вийшов, а грошові кошти витратив на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , на загальну суму 5855 гривень 00 копійок, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

На початку травня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, розуміючи їх протиправність та наслідки, за допомогою мобільного телефону, на сайті соціальної мережі «Facebook», знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , розмістив завідомо неправдиве оголошення, з надання послуг міжнародного автобусного перевезення, заздалегідь не маючи на меті в подальшому їх надавати.

У подальшому, 06 липня 2023 року, точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, вказане оголошення ОСОБА_5 , побачила потерпіла ОСОБА_4 , яка проявила зацікавленість щодо міжнародного автобусного перевезення. З метою отримання інформації про деталі поїздки та спосіб оплати, потерпіла ОСОБА_4 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», написала на мобільний номер НОМЕР_6 , який було зазначено у оголошенні та належить ОСОБА_5 . Під час спілкування, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, не ставлячи до відома потерпілу ОСОБА_4 , про те, що він не має наміру надати вказану послугу міжнародного автобусного перевезення, яка зазначена в оголошенні, запропонував останній переказати на банківський картковий рахунок АТ «А-банк» - НОМЕР_7 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 гроші, в якості передплати за вказану послугу та після отримання грошей обіцяв її здійснити, не маючи наміру це робити.

Після чого, 06 липня 2023 року, у період часу з 11.01 год., потерпіла ОСОБА_4 , будучи введеною в оману та переконаною, що ОСОБА_5 , виконає взяті на себе обов`язки щодо міжнародного автобусного перевезення, перерахувала грошові кошти у сумі 4000 гривень 00 копійок, на банківський картковий рахунок АТ «А-банк» - НОМЕР_7 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яким фактично користувався ОСОБА_5 .

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, та з корисливих мотивів, не ставлячи до відома потерпілу ОСОБА_4 , про те, що він не має наміру надати вказану послугу міжнародного автобусного перевезення, яка зазначена в оголошенні, запропонував останній переказати на банківський картковий рахунок ПАТ «Банк Восток» - НОМЕР_8 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 гроші, в якості повної оплати за вказану послугу та після отримання грошей обіцяв її здійснити, не маючи наміру це робити.

Після чого, 06 липня 2023 року, у період часу з 11 години 11 хвилин по 12 годину 09 хвилин, потерпіла ОСОБА_4 , будучи введеною в оману та переконаною, що ОСОБА_5 , виконає взяті на себе обов`язки щодо міжнародного автобусного перевезення, перерахувала грошові кошти 3 транзакціями, на загальну суму 8111 гривень 20 копійок, на банківський картковий рахунок ПАТ «Банк Восток» - НОМЕР_8 , відкритий на ім`я ОСОБА_7 , яким фактично користувався ОСОБА_5 .

Після отримання грошових коштів на вказані банківські карткові рахунки, ОСОБА_5 , на зв`язок із потерпілою ОСОБА_4 не вийшов, а грошові кошти витратив на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , на загальну суму 12111 гривень 20 копійок, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів визнав в повному обсязі. По суті обвинувачення пояснив, що в травні 2023 р. на сайті соціальної мережі ««Facebook» розмістив оголошення з надання послуг міжнародного автобусного перевезення, не маючи на меті в подальшому їх надавати.

В подальшому потерпілі у месенджерах звертались на номер мобільного телефону, який був зазначений у оголошенні та отримавши підтвердження щодо надання послуг з перевезення перераховували на вказаний ОСОБА_5 розрахунковий рахунок грошові кошти. У вчиненому розкаявся. Зазначив, що злочин вчинив через скрутне матеріальне становище після виїзду з окупованої території.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_5 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочини, які віднесені до категорії не тяжких. ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, раніше не був засуджений, є військовослужбовцем.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, оскільки такий вид покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Зважаючи на обставини кримінального провадження, дані про особу винного та наявні пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, протягом якого він буде перебувати під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, отримувати у разі необхідності консультативну, психологічну та інші види допомоги, тобто комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки та формування соціально сприятливих змін особистості.

Цивільні позови не заявлялись.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати в провадженні відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно вони були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до мобільних телефонів, тримачів для сім карт та системного блоку, які використовувались обвинуваченим як засоби та знаряддя кримінального правопорушення.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України). Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію грошових коштів на користь держави, арешт накладений на них скасуванню не підлягає.

Оскільки під час досудового розслідування не доведено про поінформованість ОСОБА_7 про незаконне використання її мобільних телефонів, суд повертає мобільні телефони власнику.

Долю інших речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо: мобільного телефону «Meizu M6 Note», в корпусі сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_9 , імеі 2: НОМЕР_10 , із сім-картою мобільного оператора «Водафон», з номером НОМЕР_11 (код доступу 9294); мобільного телефону «Meizu M5s», в копусі сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_12 , імеі 2: НОМЕР_13 , без сім-карт; тримача для сім-карти мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_14 ; тримач для сім-карти мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_15 ; тримача для сім-карти мобільного оператора «МТС», з номером НОМЕР_16 ; системного блоку без маркувань в корпусі чорного кольору; мобільний телефону «Redmi 9C NFC», імеі 1: НОМЕР_17 , імеі 2: НОМЕР_18 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_19 ; мобільного телефону «ZTE Blade L210», імеі 1: НОМЕР_20 , імеі 2: НОМЕР_21 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_22 та передати їх в дохід держави.

Речові докази:

мобільний телефон «Xiaomi Mi A3», в корпусі синього кольору, імеі 1: НОМЕР_23 , імеі 2: НОМЕР_24 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_25 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A10», в корпусі синього кольору, імеі 1: НОМЕР_26 , імеі 2: НОМЕР_27 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_14 , які належать ОСОБА_7 ; банківську картку АТ «ПУМБ», з номером - НОМЕР_28 ; банківську картку АТ «OtpBank», з номером - НОМЕР_29 ; банківську картку АТ «Ощадбанк», з номером - НОМЕР_30 , на ім`я ОСОБА_7 , які передані до камери схову речових доказів відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, передати за належністю ОСОБА_7

диск для лазерних систем зчитування формату CD-R «Verbatim», з маркуванням «вх. 6399-ВБ від 10.11.2023», який було вилучено 24.11.2023 в ході проведення тимчасового доступу, у АТ КБ «ПриватБанк»; скрін-шоти з належного потерпілому ОСОБА_6 , мобільного телефону - на 34 аркушах; диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R «HP», з маркуванням «вх. 25312 від 28.02.2024 АТ «А-Банк», який було вилучено 06.03.2024 в ході проведення тимчасового доступу у АТ «А-Банк»; диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R «HP», з маркуванням «вх. 104161 від 24.11.2023 АТ «А-Банк», який було вилучено 19.12.2023 в ході проведення тимчасового доступу у АТ «А-Банк», долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1