Справа №:755/5384/24
Провадження №: 1-кп/755/973/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, одруженого, з повною вищою освітою, працюючого вчителем Навчально-виховного комплексу №30 «Еконад» м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,.

01 жовтня 2024 року від ОСОБА_3 , який залучений в якості свідка до вказаного кримінального провадження, надійшло до суду клопотання про повернення тимчасово вилученого у нього під час обшуку 21 січня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільного телефону марки Sony IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який на праві власності належить особисто йому та потрібний в подальшому особистому користуванні.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання власника майна та вказав, що даний телефон, хоч і визнаний речовим доказом, проте органом досудового розслідування не вживалося заходів для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Окрім того зазначив, що всі необхідні експертні дослідження з даним телефоном було проведено, а тому відпала необхідність у подальшому обмеженні права власності особи на зазначене майно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення вказаного майна.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 12.01.2024 року з додатком - картою пам`яті (а.к.п. 132 Т. 1), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2024 року (а.к.п. 119-122 Т. 1), в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні кабінету № 102, що розташований на першому поверсі, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , котрий добровільно надав ОСОБА_3 .

Підстави віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні статті 167 КПК України залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями пункту 3 ст. 233 КПК України. На підставі частини 7 статті 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При цьому, як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2024 року (а.к.п. 119-122 Т. 1) клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задоволено частково та до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надано судом, не включено мобільний телефон марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вказаний об`єкт має значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у ньому можуть бути доказами під час судового розгляду.

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше 48 годин дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Судом встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 5 ст. 171 КПК України.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У клопотанні ОСОБА_3 зазначено, що мобільний телефон марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , до цього часу повернуто не було.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Сторона обвинувачення у будь-якому випадку зобов`язана у строк, визначений частиною 5 статті 171 КПК України звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, вилученого на підставі ухвали про дозвіл на проведення обшуку, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна перш за все змінює правовий режим тимчасово вилученого майна у «арештоване майно». Більш того, сторона обвинувачення зобов`язана довести відповідну правову підставу, визначену ч. 2 ст. 170 КПК України для арешту майна (речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

В той же час, вимогами частини 1 статті 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 169, частини 5 статті 171 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, якщо клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого на підставі ухвали про проведення обшуку майна не подано протягом 48 годин після вилучення майна.

Враховуючи, що арешт на тимчасово вилучений в порядку частини 7 статті 237 КПК України мобільний телефон марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , не накладався, на підставі частини 5 статті 171 КПК України, вказане майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Також, суд звертає увагу на те, що прокурором під час розгляду справи не заявлялося клопотання про дослідження в якості речового доказу мобільного телефону марки «SONY» (соні) з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98-100,167,168,169,171,236,303-307,309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 27.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України -задовольнити.

Зобов`язати прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 вилучений у нього під час обшуку 21 січня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки Sony IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали - 17.00 год. 10.10.2024 року.

Суддя