Справа № 487/8962/24
Провадження № 1-кс/487/5715/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання заступника начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заступника начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 09.10.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 із забороною його відчуження (продажу, дарування тощо), перереєстрації права власності та реєстрацію права користування на інших осіб.

Клопотання мотивовано тим, що вищеописаний об`єкти нерухомості є об`єктом вчинення кримінально протиправних дій та набуті у власність кримінально протиправним шляхом. У зв?язку з викладеним 11.10.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000157 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Встановлено, що у серпні 2024 року державним реєстратором Великоолександрівської селищної ради Херсонської області ОСОБА_4 проведено державну реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Тягинської ОТГ (колишньої Бургунської сільської ради).

Підставами для вчинення реєстраційних дій стали надані заявником (власником): державний акт про право приватної власності на земельну ділянку виданий у 2006 році на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 2004 року; лист кадастрового реєстратора відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Херсонській області ОСОБА_5 від 03.07.2024, яким підтверджується факт видачі державного акту та вчинення його державної реєстрації органами Державного земельного кадастру (наділений відповідними повноваженнями станом на 2006 рік).

Станом на час проведення реєстраційних дій Державний реєстр речових прав не містив відомостей про суб`єктів права власності на землю. Зокрема, право комунальної власності Тягинської сільської ради зареєстроване не було, як і право державної власності в особі Держгеокадастру, яке існувало до 2020 року (до переходу прав розпорядження сільгоспземлями територіальним громадам).

Зареєстроване право оренди земельних ділянок ТОВ «ЮТС-Агропродукт» припинено у 2023 році внаслідок спливу терміну дії договору.

Аналогічним чином зареєстровані права власності на земельні ділянки: :02:001:0002 площа 51,542 га за ОСОБА_6 на підставі державного акту ЯБ №495615 від 29.12.2006; :02:001:0003 площа 24,2469 га за ОСОБА_7 на підставі державного акту ЯБ №123789 від 27.12.2006; :02:001:0004 площа 123,503 га за ОСОБА_8 на підставі державного акту ЯБ №123787 від 21.12.2006; :02:001:0005 площа 95,0885 га за ОСОБА_7 на підставі державного акту ЯЕ №944153 від 25.12.2006; :02:001:0008 площа 13,464 га за ОСОБА_6 на підставі державного акту ЯБ №123788 від 27.12.2006.

До 2006 року набуття прав громадян на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва могло відбуватися виключно за рахунок земель розпайованих КСП, як правило у розмірі середньої частки (паю), що становить в середньому по області 5-10 га, у залежності від складу угідь.

При цьому, збільшення площі земель одного власника могло відбутися за рахунок викупу прав на земельні частки (паї), які посвідчувалися сертифікатами, без формування земельних ділянок в натурі, до запровадження мораторію на продаж землі. У подальшому такі земельні ділянки, права на які виникало на підставі декількох сертифікатів на право на земельну частку (пай), могли формуватися єдиним масивом з видачою одного правовстановлюючого документу.

Окремими даними, що можуть вказувати на можливу протиправність державної реєстрації прав приватної власності на вказані земельні ділянки є: наявність у державному акті 2006 року кадастрового номеру; довідка кадастрового реєстратора про наявність держреєстрації 2006 року (раніше Держгеокадастр посилався на відсутність доступу та документів Бериславського підрозділу); не реалізація права приватної власності до 2024 року (ділянка орендувалася як державна та комунальна власність); площа ділянок у приватній власності, що значно перевищує середню площу паю по області.

11.10.2024 постановою слідчого земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 із забороною його відчуження, перереєстрації права власності та реєстрації права користування на інших осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1