Справа № 550/1097/24
Провадження № 1-кп/550/111/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове Полтавської області кримінальне провадження № 0000231 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Чутове Чутівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не військовозобов`язаного, раніше судимого 29.02.2024 Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 369 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., згідно з повідомленням Полтавського районного сектору № 8 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 12.09.2024 штраф сплачено у повному розмірі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

На початку березня 2024 року (точної дати та часу в ході дізнання не встановлено) у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел на отримання підробленого документа - посвідчення водія на його ім`я з метою подальшого використання, оскільки відповідно до постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року його було позбавлено права керування транспортними засобами.

З цією метою ОСОБА_4 на початку березня 2024 року (точної дати та часу в ході дізнання не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, знайшовши в мережі Інтернет оголошення щодо отримання посвідчення водія, в телефонному режимі звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи та за обумовленою ціною, що становить 5000 грн, домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке не знаходиться в офіційному обігу на території України. При цьому ОСОБА_4 , розуміючи, що вище вказане посвідчення водія буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті анкетні дані та фото для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами. Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В; С; СЕ», з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповненого на ім`я ОСОБА_4 .

Після цього, у кінці травня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в селищі Чутове, Полтавського району, Полтавської області, виконуючи умови попередньої домовленості на придбання предмета кримінального правопорушення підробленого офіційного документа, у відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » особисто отримав з метою подальшого використання підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В; С; СЕ», з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , яке є документом, що посвідчується та видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право керування транспортними засобами, після чого оплатив у вказаному відділенні грошові кошти в сумі 5000 грн на рахунок невстановленої особи.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/14712-ДД від 28.08.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом» видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 10.10.2001 з подальшими змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

Крім цього, 23 серпня 2024 року близько 09:00 год ОСОБА_4 , рухаючись по АДРЕСА_2 на автомобілі «Hyundai i30», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів, на законну вимогу яких він пред`явив вказане посвідчення водія, при цьому умисно, усвідомлюючи те, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, завідомо знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 підроблене, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел і спеціальну мету - використання завідомо підробленого документа, пред`явив старшому інспектору Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майору поліції ОСОБА_5 , який уповноважений на отримання та перевірку документів, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , використавши його таким чином.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/14712-ДД від 28.08.2024 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, що полягають у пособництві (у вигляді надання засобів, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, зокрема особистих анкетних даних та власної фотографії, та заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального проступку посвідчення водія) в підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права керування транспортними засобами, з метою використання його іншою особою та використанні завідомо підробленого документа (бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 ).

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих кримінальних проступків, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що, дійсно, на початку березня 2024 року у нього виник кримінально - протиправний умисел на отримання підробленого документа - посвідчення водія на його ім`я з метою подальшого використання, оскільки відповідно до постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 14 червня 2022 року його було позбавлено права керувати транспортними засобами.

З цією метою, на початку березня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, знайшовши в мережі Інтернет оголошення щодо отримання посвідчення водія, в телефонному режимі звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи та за обумовленою ціною, що становить 5000 грн, домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія, яке не знаходиться в офіційному обігу на території України. При цьому він, розуміючи, що вище вказане посвідчення водія буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті анкетні дані та фото для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами. Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В; С; СЕ», з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповненого на його ім`я.

Після цього, у кінці травня 2024 року, ОСОБА_4 перебуваючи в селищі Чутове Полтавського району Полтавської області, виконуючи умови попередньої домовленості на придбання предмету кримінального правопорушення підробленого офіційного документа, у відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » особисто отримав з метою подальшого використання підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В; С; СЕ» з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , яке є документом, що посвідчується та видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право керування транспортними засобами, після чого оплатив у вказаному відділенні грошові кошти в сумі 5000 грн на рахунок невстановленої особи.

Висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/14712-ДД від 28.08.2024 встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не отримував в установленому законом порядку посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом» видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 10.10.2001 з подальшими змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

23 серпня 2024 року близько 09:00 год ОСОБА_4 , рухаючись по АДРЕСА_2 на автомобілі «Hyundai i30», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів, на законну вимогу яких пред`явив вказане посвідчення водія, при цьому умисно, усвідомлюючи те, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, завідомо знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 підроблене, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел і спеціальну мету - використання завідомо підробленого документа, пред`явив старшому інспектору Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майору поліції ОСОБА_5 , який уповноважений на отримання та перевірку документів, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , використавши його таким чином.

Невідповідність пред`явленого ОСОБА_4 бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, підтверджена висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-24/14712-ДД від 28.08.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він щиро кається у вчиненому, та просив суворо його не карати.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані кримінальні проступки вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних проступків, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, просив остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінальних проступків, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінальних проступків, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінальних проступків щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія) учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального проступку, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального проступку.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими правопорушеннями, наслідки їх вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінальних проступків, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, характеризується посередньо. Виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, зокрема те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї винуватості як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченого, його задовільну характеристику, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової технічної експертизи у розмірі 2 650,48 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 30.08.2024.

Враховуючи те, що речові докази у вигляді посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , є предметом вчиненого ОСОБА_4 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, керуючись положенням ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне їх знищити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 27, 50, 65, 66, 67, 70 ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи у розмірі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2024 року арешт вилученого в ході огляду місця події 23.08.2024 речового доказу, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК Україна. Зам. 22-3838. 2022 р. IV кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили - знищити.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1