Провадження № 1-кп/344/1103/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, перебувючої в цивільному шлюбі, маючої на утриманні малолітю дитину, реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 26.02.2024 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустріла потерпілого ОСОБА_5 з яким почала розпивати алкогольні напої.

В ході розпивання алкоголю, ОСОБА_4 побачила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi", модель "12", в корпусі чорного кольору, після чого у неї виник умисел на заволодіння чужим майном.

Близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 направився до залізничного моста, залишивши ОСОБА_4 на місці розпивання спиртних напоїв.

В свою чергу, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний намір, наздогнала ОСОБА_5 та розпочала конфлікт з останнім, в ході якого почала штовхати його та смикати за одяг. Скориставшись тим, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння та відволік свою увагу, в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим ЗУ №3654-ІХ від 12.02.2024), діючи умисно, усвідомлюючи сусупільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, таємно викрала із кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi", модель "12", в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта 4 071 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану вище суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України визнала повністю, та ствердила все вищенаведене, відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнила суд, що такого більше не повториться, просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 10.07.2024 року надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, цивільний позов заявляти не буде, обвинувачену ОСОБА_4 просив не карати (а.с.14, 15).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої ОСОБА_4 . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винної, зокрема те, що вона раніше не судима, на обліку в лікаря психіатра та нароколога не перебуває, її матеріальний стан, стан здоров`я, а саме хворіє хронічним інфекційним захворюванням, у зв`язку з чим перебуває на обліку; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченої ОСОБА_4 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, в тому числі для окремих осіб, Коломийський районний відділ філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). Виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та в соціально-психологічному супроводі ОСОБА_4 . У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення обов`язків, передбачених п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченої у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, її матеріальний стан, стан здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи, думку прокурора, потерпілого, конкетику даного правопорушення, особу винної, її майновий стан, стан здоров`я, зокрема те що вона має на утриманні новонароджену дитину, хворіє хронічним інфекційним захворюванням, а також її ставлення до вчиненого, висновок органу пробації, позицію прокурора, думку потерпілого, беручи до уваги вимоги ст. 50 КК України, в якій зазначається, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченій із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Окрім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , а саме те, що вона повністю визнала вину у скоєному, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла у розкритті кримінального правопорушення, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима. Беручи до уваги позицію Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 березня 2023 року у справі №722/594/22, про тлумачення ознаки «в умовах воєнного стану або надзвичайного стану» з врахування того, що обвинуваченою ОСОБА_4 не були використані умови воєнного стану для вчинення даного злочину та принципу індивідуалізації покарання, визначеного ч. 2 ст. 61 Конституції України. Виходячи з позиції, зазначеній у рішенні КСУ від 2 листопада 2004 року, суд вважає, що принцип індивідуалізації і пропорційності покарання вимагає також не ставити осіб, які вчинили злочини різної тяжкості в однакове становище. Особи, які використали фактичні обставини воєнного чи надзвичайного стану, і особи, які вчинили злочини за звичайних обставин, знаходяться у суттєво різному становищі. Недискримінаційне застосування до них однакових покарань не тільки не переслідує мету, заявлену законодавцем, але й не забезпечує розумну пропорційність ужитих заходів і поставленої мети, навіть якщо б така мета була заявлена. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання та звільнення її судом на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, поклавши відповідні обов`язки, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 судом не обирався.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- DVD+R диск із відеозаписом з кмаери відео-спостереження системи "Безпечне місто", який постановою старшого слідчого від 04.04.2024 року визнано речовим доказом - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером телефону НОМЕР_2 , яка постановою старшого слідчого від 20.03.2024 року визнано речовим доказом та знаходиться в матеріалах кримінального провадження в Окружній прокуратурі міста Івано-Франківська - знищити, арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26.03.2024 року - скасувати;

- мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi", модель "12", ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , чорного кольору, який постановою слідчого від 29.04.2024 року визнано речовим доказом та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_7