Справа №601/2970/24
Провадження № 1-кп/601/260/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000405 від 25 серпня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не депутата, особа яка позбавлена права керування усіма видами транспортних засобів від 04.04.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_5 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

09 травня 2023 року постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/518/2023 (провадження №3/601/258/2023), яка набрала законної сили, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

04 квітня 2024 року постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/559/2024 (провадження №3/601/317/2024), яка набрала законної сили, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В подальшому ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності, призначено стягнення у виді штрафів та позбавлено права керування транспортними засобами строком на З роки, усвідомлюючи, що протягом 3 років зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, керував транспортним засобом.

Так, 25 серпня 2024 року близько 08 години 28 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом - автомобілем «ОПЕЛЬ-ВЕКТРА», («OPEL-VECTRA»), р.н. НОМЕР_1 , по автодорозі в межах АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п.2.9 В та п.9.2 Б Правил дорожнього руху.

Надалі, екіпажем у складі працівників сектору реагування патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області у складі ОСОБА_7 відносно ОСОБА_3 , винесено протоколи про адміністративне правопорушення, які зафіксовані не в автоматичному режимі від 25.08.2024 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду від 04.09.2024 ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з призначенням стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 17.09.2024 постанова суду набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, а саме в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 30 вересня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.468, 469, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.382 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.382 КК України, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню - покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, а саме в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.382 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 30.09.2024 між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди від 30 вересня 2024 року, укладеної між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, з урахуванням особи винного, відповідає вимогам Кримінального кодексу України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 124, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 25.08.2024 між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_6 ..

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: