Провадження № 1-в/638/723/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної служби «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не маж, не працює, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, де останній своїми протиправними діями 07.06.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 949.05 грн. Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ підвищено поріг кримінальної відповідальності за шахрайство та скасовано кримінальну відповідальність за вчинення такого діяння, якщо вартість викраденого складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оскільки станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму становив 3 028 грн, то дії ОСОБА_3 можуть бути кваліфіковані як дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства та тягнуть за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Даний вирок набрав законної сили 02.08.2024 року.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує встановлений статтею 51 КУпАП розмір, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн, а тому для кваліфікації правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму (соціальна пільга) становить 1 514,00 грн.

Отже, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості майна, яким особа заволоділа шляхом обману, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3 028,00 грн (1514*2=3028).

Зі змісту вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 вчинив передбачене ч. 1 ст. 190 КК України кримінальне правопорушення 07.06.2024, а сума чужого майна, яким він заволодів шляхом обману, становила 949,05 грн, тобто не перевищувала 3 028,00 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) викладено висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що сума чужого майна, яким ОСОБА_3 заволодів шляхом обману (шахрайством), становила 949,05 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (3 028,00 грн), суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 376, 535, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної служби «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до закону задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 року покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали направити до Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області для відома та вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1