Справа № 283/1331/24
Провадження №1-кс/283/370/2024
У Х В А Л А

19 липня 2024 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ВП №1 Коростенського РУП ОСОБА_4 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2024 за №0000214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 про накладення арешту, яке обґрунтовано тим, що 25.05.2024 СВ ВП №1Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000214 та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, з тих підстав, що близько 17 години 24.05.2024 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 грошові купюри в загальному розмірі 3000 гривень із явними ознаками підробки.

Досудовим розслідування встановлено, що близько 16 години 24.05.2024 ОСОБА_7 отримала дані грошові кошти у сумі 3000 грн, купюрами по 500 грн, від свого знайомого - ОСОБА_9 , який у свою чергу отримав дані кошти з ознаками підробки у кількості 50000 грн у квітні 2024 року під час продажу свого автомобіля марки «Форд Транзит» ОСОБА_10 , який придбав підроблену національну валюту України у виді банкнот номіналом по 500 грн, які у подальшому незаконно використав під час придбання транспортного засобу у ОСОБА_9 .

У подальшому 17.07.2024 було проведено обшук домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено купюру номіналом 50 гривень, яка при перевірці на спеціальних пристроях містила ознаки підробки, та яку було запаковано до сейфпакету №CRI 1091853, а також на подвір`ї зазначеного домоволодіння виявлено 3 картонних коробки, в яких знаходились цигарки без відповідного акцизного маркування, а саме в одній коробці наявні 500 запакованих пачок з цигарками торговельної марки «Marshall» та в двох інших коробках запаковані в блоках в загальній кількості 66 блоків по 10 пачок цигарок в кожному торговельної марки «Marble».

Вказані речі були оглянуті, вилучені до Відділення поліції №1 Коростенського РУП та визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор та заступник начальника СВ у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, просив відмовити в його задоволенні. У письмовому запереченні вказав, що цигарки належать ОСОБА_11 , яка проживає однією сім`єю з ОСОБА_10 без реєстрації шлюбу, та придбала їх для особистого некомерційного використання, тобто паління. Крім того, слідчий в клопотанні про арешт майна зазначає, що проведеним обшуком встановлено, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні та потребує збереження для подальших слідчих дій та експертного дослідження. Однак, таке твердження, на думку адвоката, є необґрунтованим, адже вилучені в ході обшуку цигарки жодним чином не можуть бути предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, чи зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які мають бути встановлені під час кримінального провадження № 0000214. Зауважує, що ОСОБА_10 не було вручено опис тимчасово вилучених речей, а в протоколі обшуку від 17.07.2024, зазначено, що: «під час обшуку було виявлено 3 ящики з цигарками без акцизу, які вилучено до ВП № 1 КРУП». При цьому у клопотанні про арешт майна слідчий просить суд накласти арешт на 3 картонних коробки, в яких знаходились цигарки без відповідного акцизного пакування, а саме в одній коробці наявні 500 запакованих пачок з цигарками торговельної марки «Marshall» та в двох інших коробках запаковані в блоках в загальній кількості 66 блоків по 10 упаковок цигарок в кожному торговельної марки «Marble». Оскільки, майно щодо якого слідчий звернувся з клопотання про накладення арешту, не співпадає з описом тимчасово вилучених речей, зазначених в протоколі обшуку від 17.07.2024, представник власника майна вважає, що слідчим суддею не може бути задоволено клопотання про арешт, адже суд позбавлений можливості достеменно зазначити перелік майна, на яке буде накладено арешт. Адвокат підсумовує, що в клопотанні про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000214 не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 17.07.2024 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки не доведено, яким чином вилучене майно може зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні № 0000214.

Крім того, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 додав, що цигарки були виявлені та вилучені в автомобілі, який знаходився на території домоволодіння, де проводився санкціонований обшук, однак в ухвалі про дозвіл на обшук не було надано дозвіл на проведення огляду вказаного автомобіля. Слідчим до клопотання не надано жодних доказів, кому належить зазначений автомобіль і не надано доказів, що після проведення огляду автомобіля та вилучення звідти цигарок, слідчий звертався до слідчого судді з клопотанням про легалізацію такого огляду. Наведені обставини, на думку адвоката, є додатковим підтвердженням того, що цигарки були вилучено незаконно, а відтак відсутні підстави для їх арешту.

Вислухавши учасників, перевіривши надані матеріали та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами, згідно зі ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Кримінальне провадження № 0000214, в межах якого проводився обшук, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, тобто виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів.

Дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , був наданий з метою відшукання та вилучення банкнот номіналом 500 гривень з ознаками підробки, записів, та інших предметів і документів, які можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, є засобами, знаряддями вчинення злочину.

Таким чином, клопотання в частині накладення арешту на купюру номіналом 50 гривень з ознаками підробки є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині накладення арешту на вилучені 3 картонних коробки, в яких знаходились цигарки без відповідного акцизного маркування, слідчий суддя зауважує наступне.

Ухвалою слідчого судді від 17.06.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом статей 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, що проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які перебувають у володінні особи.

Водночас у ч. 1 ст. 233 КПК, яка визначає порядок проникнення до житла та іншого володіння особи, передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до володіння особи і проведення в ньому обшуку (огляду) може виникати у трьох випадках:

1) за ухвалою слідчого судді;

2) без постановлення такої ухвали на підставі згоди власника житла чи іншого володіння особи;

3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Як встановлено слідчим суддею із змісту протоколу обшуку від 17.07.2024, під час обшуку домоволодіння було проведено огляд автомобіля, який ОСОБА_10 самостійно відчинив. У вказаному автомобілі було виявлено та з нього вилучено коробки з цигарками.

Слідчий суддя наголошує, що ухвалою про дозвіл на обшук не надавався дозвіл на проведення огляду вказаного автомобіля, а також відшукання та вилучення підакцизних товарів без марок акцизного збору. Хоч у протоколі обшуку і зазначено, що ОСОБА_10 самостійно відчинив автомобіль, однак за відсутності доказів, кому належить або перебуває у законному володінні вказаний транспортний засіб, а також письмової згоди власника (володільця майна) на проведення такого огляду без ухвали слідчого судді, проведення слідчої дії в цій частині та вилучення майна, очевидно не відповідає вимогам закону.

Крім того, слідчий погоджується з доводами адвоката ОСОБА_5 в частині того, що слідчим та прокурором не доведено, яким чином вилучені цигарки можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування, що у разі самостійного виявлення будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (зокрема, виявлення значної кількості підакцизного товару без марок акцизного збору), слідчий зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У судовому засіданні заступник начальника СВ на запитання слідчого судді повідомив, що відомості в ЄРДР по факту виявлення цигарок без марок акцизного збору до ЄРДР не вносились.

Згідно із ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2024 року за №0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме на вилучену 17.07.2024 під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , грошову купюру номіналом 50 гривень, яка упакована до сейфпакету CRI №1091853.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання до слідчого судді про скасування арешту майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1