Справа № 162/278/21
Провадження № 1-кп/162/2/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

24 жовтня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в колегіальному складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000704 стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острівськ, Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні троє дітей, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, п. 4, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Любешівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2024 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.10.2024 включно.

Перед початком судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Клопотання прокурора умотивоване тим, що виявлені під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на теперішній час. Обвинувачений ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені особливо тяжкі злочини може: переховуватися від суду, оскільки у разі доведення його вини судом, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, передбачене п.4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Обвинувачений також може: знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема його особистих речей та речей потерпілої; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини, оскільки є особою, яка ніде офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів для існування, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї щодо своєї дружини ОСОБА_10 .

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 4, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 підтримав своє клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою з мотивів, які у ньому зазначені, та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволення клопотання прокурора, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою до зміни запобіжного заходу може слугувати зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні та в клопотанні прокурором доведено наявність на теперішній час ризиків, визначених п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати.

Прокурором обґрунтовано звернуто увагу, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також - п.4, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Окрім того, встановлено, що обвинувачений не має постійного джерела доходів та стабільного заробітку, з огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Суд також звертає особливу увагу та те, що свідок ОСОБА_11 під час його допиту у судовому засіданні заявив, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 йому погрожував.

Тому будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як про це наголошує захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні про зміну запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , виходячи з положень КПК України, та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд доходить висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, враховуючи вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

Керуючись статтями 183, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Застосований стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 22 грудня 2024 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу - застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Дата складання повного тексту ухвали 25.10.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3