печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0001257 від 15.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за таких обставин.

У невстановлений досудовим слідством день та час ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на підроблення документу, що надає право керування транспортним засобом, надав невстановленій слідством особі свої анкетні дані та власну фотокартку з метою підроблення посвідчення водія. Після чого, невстановлена слідством особа, використовуючи надані ОСОБА_5 анкетні дані та фотокартку - підробила посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке нібито було видане ТСЦ 4649 22.10.2020.

Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на підроблення офіційного документу, з метою керування транспортним засобом, ОСОБА_5 отримав від невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке нібито було видане ТСЦ 4649 22.10.2020, з метою його подальшого використання для керування легковим автомобілем.

Окрім цього, ОСОБА_5 , маючи на меті злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, а саме те, що посвідчення водія, яким він користується, є підробленим, керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , 15.12.2020 приблизно о 03 год. 10 хв. при зупинці працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 , у зв?язку із порушенням ним ПДР та пред?явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке нібито було видане ТСЦ 4649 22.10.2020, тим самим використав завідомо підроблене посвідчення, після чого у використанні вищевказаного посвідчення був викритий.

У судовому засіданні 10.10.2024 захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. Зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, при цьому останнім по часу вчинення є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки спочатку були вчинено дії, пов`язані з підробкою документів (ч. 1 ст. 358 ККК України), а потім - використання цих документів. Разом з тим, час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України під час досудового розслідування не встановлено. В той же час, згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, вчинено ОСОБА_5 15.12.2020, відтак моментом, з якого починається перебіг строків давності є 15.12.2020. Крім того, з дня вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_5 нових злочинів не вчиняв, від слідства та суду не ухилявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття кримінального провадження із заявленої підстави, наголошено, що він має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_5 вказав, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, здійснення судового розгляду в загальному порядку він не бажає, така позиція є добровільною.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника. Просила вирішити долю наявного у провадженні речового доказу (посвідчення водія) у порядку ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта для проведення технічної експертизи - стягнути з обвинуваченого.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні не пізніше 15.12.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, а також у вчиненні 15.12.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України (у редакції до внесення змін Законом України №1666-VIII від 06.10.2016, № 3342-IX від 23.08.2023) станом на час інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України станом на час постановлення ухвали передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України (у редакції до внесення змін Законом України №1666-VIII від 06.10.2016, № 3342-IX від 23.08.2023) станом на час інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України станом на час постановлення ухвали передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 14 вересня 2020 року в справі № 493/1843/16-к, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

ОСОБА_5 в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності нового злочину не вчинив, що вбачається з витягу про судимість від 23.08.2024.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення, з приводу якої ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України, мала місце 15.12.2020 (а інкримінована подія кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України передувала їй), відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Питання про порядок розподілу судових витрат, в тому числі на залучення експертів на стадії досудового розслідування, у разі закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, вирішено Верховним Судом.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення експерта саме стороною захисту.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, т. 17 КПК України).

В такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загальнодозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, таких витрат.

Що ж стосується стягнення судом саме процесуальних витрат за проведення експертиз, то важливе значення у механізмі їх розподілу в кримінальному провадженні набуває питання про те, хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилась, а також чи входить проведення експертизи до сфери службових обов`язків залученого експерта, чи є експерт співробітником державних експертних установ.

Отже, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

З урахуванням вищенаведеного, положень ч. 1 ст. 126 КПК України, суд надходить до висновку про необхідність віднесення процесуальних витрат за залучення експерта на стадії досудового розслідування в сумі 653 грн 80 коп. на рахунок держави.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001257, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування в сумі 653 грн 80 коп. - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщений у спецпакет №5348016, переданий до камери зберігання речових доказів Печерського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1