В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001442 від 17.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

27.10.2022 приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 прийшов до місця свого проживання - квартири АДРЕСА_2 , в якій має у власності одну з кімнат. В цей час у квартирі знаходилась його колишня дружина ОСОБА_6 , яка також проживає у цій квартирі. У цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті раніше виниклих систематично триваючих неприязних стосунків, викликаних у тому числі суперечками щодо користування спільною житловою площею загального користування. Така сварка тривала близько 1 години.

Близько 12 год. 00 хв. 27.10.2022, безпосередньо під час триваючої сварки, у ОСОБА_4 на ґрунті особистих триваючих неприязних відносин винник кримінально протиправний намір спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, ОСОБА_4 , знаходячись в коридорі квартири АДРЕСА_2 , раптово наблизився впритул до ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ногою вдарив потерпілу в ділянку живота. В цей час ОСОБА_6 , з метою запобігти удару в ділянку розташування внутрішніх органів, закрила живіт обома своїми руками, внаслідок чого ОСОБА_4 влучив взутою ногою по першому пальцю лівої руки ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 пішов з вказаної квартири, оскільки його протиправним діям чинили опір потерпіла ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_9 . Внаслідок таких кримінально протиправних дій, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця та забою нігтьової та середньої фаланги першого пальця лівої кисті, закритого перелому основи нігтьової фаланги 1- го пальця лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, не оспорює жодні фактичні обставини кримінального правопорушення, погоджується із правовою кваліфікацією дій. Він підтвердив, що 27.10.2022, перебуваючи за місцем свого проживання під час триваючої сварки із колишньою дружиною ОСОБА_10 , раптово наблизився впритул до останньої та ногою вдарив потерпілу в ділянку живота. Зазначив, що під час вчинення ним протиправних дій з ними також була їхня донька ОСОБА_9 . Після описаних подій обвинувачений пішов з квартири.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 122 КК України також підтверджується такими доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 27.10.2022 вона перебувала разом зі своєю донькою ОСОБА_9 за місцем свого проживання. В цей час прийшов обвинувачений у якого за рішенням суду за цією ж адресою є своя кімната та він також там проживає. Через деякий час між потерпілою та ОСОБА_4 виник побутово-словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений знаходячись у коридорі квартири раптово наблизився впритул до ОСОБА_6 та ногою вдарив її у ділянку живота. Потерпіла в цей час закрила живіт обома своїми руками, внаслідок чого обвинувачений влучив взутою ногою їй у руки від чого вона отримала тілесні ушкодження. Після вищезазначених дій потерпіла відразу звернулася за медичною допомогою;

показаннями свідка ОСОБА_9 (донька обвинуваченого), котра повідомила, що її батько ОСОБА_4 вже близько 20 років проживає з іншою сім`єю та у нього з матір`ю давні неприязні відносини. Зазначила, що в АДРЕСА_3 фактично проживає вона з матір`ю, однак обвинувачений має право власності на частину квартири та у нього на замку є одна кімната, куди він приходить. Так, 27.10.2022 свідок перебувала за місцем проживання у своїй кімнаті та через деякий час прийшов її батько. Далі між обвинуваченим та потерпілою відбулася сварка через побутову техніку. В неї на очах ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 взутою ногою і завдав їй тілесні ушкодження;

показаннями свідка ОСОБА_8 , котра є сусідкою потерпілої та проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Підтвердила, що в серпні 2022, коли виїхало багато людей, було декілька інцидентів в квартирі 8 та вона була пойнятою у слідчих діях по побиттю ОСОБА_11 . Також зазначила, що 27.10.2022 за місцем проживання вона чула крики, звуки бійки на сходах, після чого обвинувачений вибіг з під`їзду. Потім ОСОБА_12 повідомила їй, що її батько побив матір;

заявами потерпілої ОСОБА_6 від 27.10.2022 та 16.11.2022, згідно яких остання просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 27.10.2022 об 11 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 завдав їй тілесні ушкодження у вигляді перелому пальця лівої руки, ударивши ногою в область живота і руками побої грудної клітки; даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102» (далі АРМ 102), встановлено, 28.10.2022 о 12 год. 40 хв. у чергову частину телефоном від лікаря ОСОБА_13 надійшло повідомлення, що гр. ОСОБА_6 побив її чоловік, діагноз закритий перелом лівої фаланги першого пальця лівої кисті;

даними довідки стаціонарного відділення КНП ББЛІЛ № 953 від 28.10.2022 встановлено, що ОСОБА_6 зверталася за медичною допомогою в травмпункт, діагноз закритий перелом основної фаланги першого пальця лівої кисті, без зміщення;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.12.2022 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих, за допомогою статиста, детально відтворила обставини події, яка сталася 27.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 та показала механізм за яких ОСОБА_6 наніс їй один удар ногою в область живота. Також показала розташування своїх рук в момент нанесення удару та те, що удар їй прийшовся по кисті лівої руки;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 02.12.2022 вбачається, що в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 за допомогою статиста, детально відтворив обставини події, яка сталася 27.10.2022 та показала механізм за яких ОСОБА_4 наніс потерпілій один удар ногою в живіт; внаслідок того, що ОСОБА_6 прикрила живіт руками, то удар прийшовся по кисті лівої руки;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 01.02.2023, який було здійснено слідчим, на підставі ухвали слідчого судді від 23.01.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів в ПрАТ «Київстар», згідно якого було вилучено інформацію у електронному вигляді, яка міститься на DVD диску з інформацією щодо адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з номером 83, яким користується ОСОБА_4 , в період з 27 по 28 жовтня 2022. Встановлено, що номер мобільного телефону « НОМЕР_1 » в період часу 10 год. 50 хв. до 12 год. 44 хв. знаходився під радіусом базових станцій місця вчинення кримінального правопорушення;

даними висновку експерта № 112д від 07.12.2022 встановлено, що при вивчені медичних документі гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено синець та забій в області нігтьової та середньої фаланги першого пальця лівої кисті, закритий перелом основи нігтьової фаланги 1-гопальця лівої кисті; описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету і не могли утворитися при падінні на такий, та в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день; описані вище тілесні ушкодження могли виникнути за обставин вказаних в протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , та свідка ОСОБА_9 ;

запитом слідчого № 17412 від 29.11.2022 та відповіддю Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області № 18365/109/1200/01 від 12.12.2022 з долученнням відповідних документів встановлено, що 19.08.2022 відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис строком на 5 діб; 12.11.2022 знову винесено терміновий заборонний припис стоком на 5 діб; з 19.08.2022 ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку, як особа, яка вчиняє домашнє насильство;

матеріалами перевірки за зверненням гр. ОСОБА_9 від 20.08.2022 ЄО № 15298 (довідка про розгляд звернення гр. ОСОБА_9 , АРМ 102, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, пояснення, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 870100, рапорт); матеріалами перевірки за зверненням гр. ОСОБА_4 від 22.08.2022 ЄО № 15436 (довідка про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_4 від 07.09.2022, заява від 22.08.2022, пояснення ОСОБА_6 ; матеріалами перевірки за зверненням гр. ОСОБА_9 від 12.11.2022 ЄО № 21536, № 21526 (довідка про розгляд звернення гр. ОСОБА_9 від 14.11.2022, рапорт старшого інспектора, АРМ 102 № 94005617 від 12.11.2022, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.11.2022, пояснення, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія НОМЕР_2 , рапорт);

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. У свою чергу, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (потерпіла 1955 року народження), вчинення кримінального правопорушення щодо колишньої дружини.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено умисний нетяжкий злочин проти життя та здоров`я особи. Дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що згідно вимоги про судимість він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до наданої медичної документації має ряд хронічних вікових (1950 року народження) захворювань. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди керуються принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування основного покарання з випробуванням. В обґрунтування своєї позиції учасники провадження послалися на те, що ОСОБА_4 є людиною похилого віку (73 роки), вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи тяжкість та особливість цього злочину, зокрема характер діяння, наслідки які настали, обстановку, спосіб та місце його вчинення, зважаючи на індивідуальні особливості обвинуваченого, а саме похилий вік, приймаючи до уваги думку учасників провадження, суд приходить до висновку про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства. На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У цьому аспекті слід також звернути увагу на правовий висновок викладений у Постанові ВС від 12.02.2020 №453/225/19, згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, у даній конкретній ситуації, обвинувачений вчинив злочин, пов`язаний із домашнім насильством.

Як зазначено у ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти обов`язки та заборони, передбачені ст. 91-1 КК України.

Таким чином, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк 3 місяці.

Рішення про цивільний позов.

До початку судового розгляду представником потерпілої заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування 3973 гривень майнової шкоди (витрати на лікування, купівлю медпрепаратів після отриманого тілесного ушкодження) та 200 000 гривень моральної шкоди.

Щодо вимог про відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ст. 127, 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що розмір обґрунтованих документально підтверджених витрат потерпілої у зв`язку з лікуванням після отриманого тілесного ушкодження становить 3973 гривні. Зазначений розмір майнової шкоди підтверджується дослідженими в судовому засіданні медичними документами (квитанціями та чеками долученими до матеріалів провадження). За таких обставин вимога про стягнення з обвинуваченого 3973 гривень відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до статті 1167, 1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення було заподіяно потерпілій душевні страждання, які виражаються у нервових та душевних зривах, що були перебігом для серцевих нападів (зверталась до кардіолога), у втраті нормальних життєвих стосунків, сні, спокою, життєвої рівноваги, з урахуванням характеру, обсягу моральних страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті потерпілої, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень. В решті вимог слід відмовити.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Залік досудового тримання під вартою обвинуваченого слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , застосований судом під час судового розгляду - скасувати.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 5 ст. 91-1 КК України ОСОБА_4 направити для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , застосований судом під час судового розгляду - скасувати.

ОСОБА_4 негайно звільнити з - під варти в залі суду.

Цивільний позов представника ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_4 ) майнову шкоду в розмірі 3973 гривні та моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень. В задоволенні решті вимог відмовити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попередньо ув`язнення за період з 04.09.2024 (момент фактичного затримання) по 24.10.2024 (звільнення з-під варти в залі суду).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1