Дата документу 19.07.2024
Справа № 334/4176/24
Провадження № 1-кс/334/1719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 (ордер серії НОМЕР_1 від 16.07.2024), в інтересах особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України та зобов`язання повернути майно,

за участі: адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 -

встановив:

16.07.2024 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування - ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчих у кримінальному провадженні повернути мобільний телефон IPHONE 14 PROMAX, ноутбук HP PAVILION та планшет Samsung, вилучені у ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, з підстав викладених в скарзі, просив задовольнити та зобов`язати слідчого повернути перелічене майно.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, вказав, що зазначене майно не є тимчасово вилученим, оскільки прямо зазначене в ухвалі слідчого судді, якою надавався дозвіл на обшук, визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та на сьогоднішній день перебуває у співробітників Запорізького управління ДВБ НП України, які виконують доручення слідчого (надав копію відповідної постанови та Доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК), тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали додані до скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарги задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Так, ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000378 за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.05.2024 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , з метою виявлення та вилучення, в тому числі і персональних електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів); ноутбуків; планшетів; мобільних терміналів; сім-карток, за допомогою яких спілкуються особи ймовірно причетні до протиправної діяльності; електронних носіїв інформації (лазерних дисків, флеш-накопичувачів, переносних жорстких дисків і т.п.), документальних носіїв інформації, чорнових записів, та інших речей і документів, які в сукупності або самостійно можуть свідчити про вчинення службовими особами злочину та мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

29.05.2024 на підставі вказаної ухвали було проведено обшук, в присутності адвоката ОСОБА_3 , в ході якого у ОСОБА_6 виявлено та вилучено, в тому числі і речі зазначені в клопотанні, що підтверджується відповідним протоколом обшуку.

28.06.2024 слідчим надана відповідь на адвокатський запит щодо повернення вилученого майна, в якій слідчий відмовив у повернення майна, з посиланням на ч. 7 ст. 236 КПК України.

У своїй скарзі захисник просить про повернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, вважаючи, що вилучене при обшуку майно є тимчасово вилученим, а тому про його арешт слідчий повинен був звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням, однак цього не зробив. Вказане твердження є хибним, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тобто, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2024 надано дозвіл на відшукання та вилучення тих речей, предметів, документів про які зазначає представник власника майна у скарзі, то слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки вилучені речі не є тимчасово вилученим майном у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України.

Крім того, адвокат не надав слідчому судді доказів, що вказані речі не мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та не мають відношення до кримінального провадження № 0000378 за ч. 3 ст. 369-2 КК України

Керуючись ст. 169, 167, 171, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 (ордер серії НОМЕР_1 від 16.07.2024), в інтересах особи, права якої обмежуються під час досудового розслідування - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України та зобов`язання повернути майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 23.07.2024

Слідчий суддя: