Справа № 441/577/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/962/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_8 , обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000984 від 21.08.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.317, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 . Обвинуваченим ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що значиться зареєстрованим на АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що значиться зареєстрованим на проїзд АДРЕСА_3 , проживаючого на АДРЕСА_1 ), кожному, продовжено строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2024 року, дію процесуальних обов`язків і зокрема: прибувати до суду за кожною вимогою; не виїжджати за межі Львівської області без дозволу прокурора та/або суду; повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами в цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , якщо вони, будучи належним чином повідомлені, не з`являться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, або якщо порушать інші покладені на них при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів - до 17 листопада 2024 року на умовах, визначених в ухвалі Городоцького районного суду Львівської області від 01 серпня 2024 року.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовлено.В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовлено.Контроль за виконанням ухвали суду покладено на прокурора ОСОБА_9 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції взяв до уваги мету забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних рішень, врахував тяжкість інкримінованих їм кримінальних правопорушень, у разі визнання їх винним, зважив на доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та які не зменшились, продовжують існувати, при цьому судовий розгляд кримінального провадження не завершено.

На вказану ухвалу захисники обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (кожен окремо) подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на нього процесуальних обовязків, передбачених ст.194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що суддею не в повній мірі враховано положення ч.4 ст.182 КПК України. Стверджує, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання за якм позитивно характеризується, є особою пенсійного віку, має на утриманні неповнолітнього сина. Просить врахувати тяжкий стан здоров`я ОСОБА_8, який страждає рядом хронічних захворювань та потребує постійного лікування в умовах стаціонару і стан його здоров`я в умовах ізоляції від суспільства суттєво погіршився. Зазначає, що жодним чином не доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений може уникнути слідства і суду, оскільки він є соціально адаптованою особою. Наголошує про те, що судом встановлено відсутність свідків чи потерпілих, на яких перебваючи на волі міг би вплинути обвинувачений. Призначена судом застава є завідомо непомірною для обвинуваченого, оскільки у ОСОБА_8 немає таких коштів для внесення застаив в силу того, що на цей час він є пенсіонером. Посилається на практику Європейського суду з прав людини.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення взято до уваги обґрунтування сторони обвинувачення, а доводам сторони захисту не надана належна оцінка. Зазначає про те, що родина обвинуваченого не змогла внести заставу за відсутності суми, визначеної судом. Здоров`я обвинуваченого під час тримання його під вартою постійно погіршується, стан здоров`я часто доходить до критичного, а надати належну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора є неможливим. Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе у повній мірі запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам та забезпечить можливість надання кваліфікованої медичної допомоги. Наголошує, що станом на тепер будь-які ризики відсутні. Вважає, що подальше тримання під вартою ОСОБА_8 порушує розумні строки запобіжного заходу, вимоги Конституції та КПК України, практику Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали заяви про розгляд апеляційних скарг без їхньої участі, апеляційні вимоги підтримують, просять такі задоволити.

Прокурор ОСОБА_9 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, просить залишити таку без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Із змісту ст.178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження суд при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 врахував положення наведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому обвинуваченому та даних про особу обвинуваченого, які не гарантують запобігання ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що покликання захисників на те, що розмір визначеної застави є завідомо непомірним для обвинуваченого не можуть слугувати безумовною підставою для зменшення такого розміру.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних речовин, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, а відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі не визначати розмір застави щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Доводи апеляційної скарги про те, що стан здоров`я обвинуваченого значно погіршився в умовах слідчого ізолятора не підтверджуються жодними доказами, які підтверджували під ставність і обґрунтованість згаданих доводів. Матеріалами справи не доводиться, що встановлено медичні протипоказань для продовження застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу.

Що ж стосується вимог адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, то такі вимоги, аналогічні вимогам наведеним у клопотанні адвоката ОСОБА_7 , які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Водночас, апелянтами не доведено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8, є обґрунтованою та вмотивованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_8, обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000984 від 21.08.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.317, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст.311 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4