26.08.2024
Справа № 642/7166/21
Провадження № 1-кс/642/2649/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001643 від 05.08.2021 за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Харківської обласної прокуратури.

Досудовим слідством встановлено, що згідно зі ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних систем електронного адміністрування податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів і проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Так, слідчим Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 25.03.2020 до ЄРДР під № 0000015 внесені відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України за фактом ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_5 , що призвело до фактичного ненадходження до бюджету України коштів в особливо великому розмірі.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що в період з 01.01.2020 по 06.03.2020 ФО-П ОСОБА_5 реалізував на адресу громадянина Китайської Народної Республіки Лі Чан І респіратори марки «БУК-3» у кількості 304 000 шт. на загальну суму 373 920 грн. по ціні 1,23 грн за штуку.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Висновок експерта від 30.04.2020 №10510/20-53/10769/10774/20-53) упродовж січня-березня 2020 року середня ринкова вартість одного респіратора БУК-3 становила 123 грн.

12.11.2020 на адресу слідчого управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від громадянина ОСОБА_5 надійшов лист № 509/14 в якому останній повідомив про те, що він у березні 2020 року як ФО-П ОСОБА_5 отримав дохід у сумі 21 030 000 грн.

Підпунктом 2 п. 293.8 ст. 293 ПК України визначено, що платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 ст. 294 ПК України, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи у розмірі 15 відсотків.

Згідно висновку спеціаліста бухгалтера, якого було залучено в рамках кримінального провадження № 0000015, сума несплачених коштів податку становила 3 154 156 грн. Зазначена сума збитків також була підтверджена висновком судово-економічної експертизи.

Таким чином, ФОП ОСОБА_5 , в порушення норм вищевказаного законодавства, не відобразив у декларації у податковому (звітному) періоді за 2020 рік дохід у сумі 21 030 000 грн, як обсяг доходу, що оподатковується за ставкою 15%, внаслідок чого ухилився від сплати єдиного податку на суму 3 154 156 грн, що призвело до ненадходження до місцевого бюджету коштів у зазначених розмірах.

19.11.2020 ОСОБА_5 добровільно сплатив вказаний єдиний податок у сумі 3 154 156 грн через АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на рахунок Державного казначейства грошові кошти у сумі 3 154 156 грн з призначенням платежу «сплата єдиного податку».

24.11.2020 старшим слідчим з ОВС СУ ФР Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_6 . ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру в умисному ухиленні від сплати єдиного податку, що входить в систему оподаткування введеного в установленому законом порядку, на суму 3 154 156 грн, про що свідчить відповідний власноручний запис ОСОБА_5 на повідомленні про підозру.

Після, 24.11.2020 до Ленінського районного суду м. Харкова, в рамках кримінального провадження №0000015, звернувся прокурор Офісу генерального прокурора з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ФОП ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 212 КК України, у зв`язку з відшкодуванням шкоди, завданої Державі, що передбачено ч. 4 ст. 212 КК України.

08.12.2020 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Офісу генерального прокурора задоволено і звільнено ФОП ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000015 старший слідчий з ОВС СУ ФР Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_6 та прокурори групи прокурорів Офісу Генерального прокурора неодноразово звертались до ГУ ДПС в Харківській області з листами щодо ініціювання проведення перевірки стосовно діяльності ФОП ОСОБА_5 .

Так, в матеріалах кримінального провадження наявний лист слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 21.04.2020 №736/7/28-97-23-05-08 до начальника ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_7 щодо надання інформації та ініціювання проведення податкової перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 .

ГУ ДПС в Харківській області листом від 27.04.2020 №3994/7/20-40-33-05-10 за підписом в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 повідомлено слідче управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про необхідність направлення завірених копій документів, на підставі яких отримано доказову базу щодо протиправних дій ФО-П ОСОБА_5 . Вказані документи надані ГУ ДПС в Харківській області листом від 13.05.2020 № 803/7/28-97-23-05-08.

Крім того, ГУ ДПС в Харківській області листом № 4409/7/20-40-33-05-10 від 13.05.2020 за підписом в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 повідомлено слідче управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо неможливості проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 у зв`язку зі встановленням Законом України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по 18.05.2020 та питання організації та проведення позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_5 буде розглянуте після сплину установленого вказаним законом мораторію.

Виконавцем листа ГУ ДПС у Харківській області № 4409/7/20-40-33-05-10 від 13.05.2020 щодо неможливості проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 була заступник начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб - ОСОБА_4 .

Крім того, на виконання листа Офіса Генерального прокурора про залучення спеціаліста у кримінальному провадженні №0000015 на підставі відповідної постанови, 12.08.2020 ГУ ДПС у Харківській області листом № 16589/9/20-40-33-05-11 за підписом в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 повідомлено, що відповідальними особами за виконання даної постанови визначено заступника начальника відділу ОСОБА_4 та головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_9 .

Згідно з положеннями посадової інструкції заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 , затвердженої 20.01.2020 в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_10 , метою посади є забезпечення проведення позапланових виїзних (невиїзних) документальних перевірок фізичних осіб з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів і платежів, а також валютного та іншого законодавства.

Таким чином, виконавець листа ГУ ДПС у Харківській області №4409/7/20-40-33-05-10 від 13.05.2020 та № 16589/9/20-40-33-05-11 від 12.08.2020 - заступник начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 , в порушення службових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією від 20.01.2020 (затвердженою в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_10 ), п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно якого не встановлюється мораторій на проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (п.п. 78.1.7. розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця), будучи обізнаною з наявністю підстав на проведення позапланової перевірки, визначених підпунктом 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на звернення Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України листом № 736/7/28-97-23-05-08 від 21.04.2020, не організувала проведення перевірки ФОП ОСОБА_5 .

Крім того, Офісом Генерального прокурора також направлявся лист№ 10/1/2-8576-20 від 14.07.2020 та слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС 07.07.2020 повторно надавався ГУ ДПС в Харківській області запит № 1070/7-28-97-23-05-08 щодо повідомлення про стан податкових перевірок ФО-П ОСОБА_5 , на які ГУ ДПС в Харківській області листом від 17.07.2020 № 14834/9/20-40-33-05-11 повідомлено, що упродовж 2019-2020 років документальні та фактичні перевірки ФО-П ОСОБА_5 не проводились та наголошується на неможливості проведення позапланової перевірки ФО-П ОСОБА_5 в зв`язку зі встановленням Законом України від 17.03.2020 № 533-IX мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок і неможливість вручення ОСОБА_5 запиту про надання інформації та її документального підтвердження, тоді як ОСОБА_5 на запит ГУ ДПС в Харківській області від 21.07.2020 №7710/П/20-40-33-05-14 листом від 13.08.2020 надана відповідь та повідомлено, що він дійсно 26.03.2020 припинив здійснення підприємницької діяльності, знятий податковим органом з обліку як платник податку на доходи фізичних осіб та як платник єдиного податку за період з 19.07.2019 по 26.03.2020.

ФОП ОСОБА_5 припинив підприємницьку діяльність 26.03.2020, тобто строк, визначений законодавством для заявлення кредиторами своїх вимог сплинув 26.06.2020.

Таким чином, з 21.04.2020 по 26.04.2021 перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету ГУ ДПС в Харківській області в м. Харкові, точної адреси та часу досудовим розслідуванням не встановлено, заступник начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 , будучи обізнаною про необхідність проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 який ухилився від сплати єдиного податку у 2020 році, зловживаючи своїм службовим становищем з корисливого мотиву, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ФОП ОСОБА_5 , використала своє службове становище всупереч інтересам служби,не організувала здійснення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 , що призвело до сплину терміну заявлення кредиторами своїх вимог та не створення умов до повернення податкового боргу зі сплати єдиного податку у сумі 3 154 156 грн до бюджету, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо субєктів, у приватній власності ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1 .

14.08.2024 у кримінальному проваджені ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Протиправними діяннями ОСОБА_4 державним інтересам спричинено тяжкі наслідки на загальну суму 3 154 156 грн.

На даний час наявна необхідність розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення його власника, ОСОБА_4 , оскільки дізнавшись про наявність вказаного клопотання підозрювана або особи, які діють в її інтересах, матимуть можливість розпорядитися ним до розгляду клопотання, що зробить арешт майна неможливим. Тому розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_4 є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор ОСОБА_3 23.08.2024р. подав заяву до суду про розгляд клопотання у його відсутність, у зв`язку із службовою зайнятістю, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, то ОСОБА_4 на праві власності належить нерухомість за адресою АДРЕСА_2 .

Арешт майна має бути пропорційним меті, на яку він спрямований, що виражається у понятті «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства і вимогою захисту фундаментальних прав особи.

Як вбачається з клопотання прокурора ОСОБА_3 однією з підстав накладення арешту на майно є забезпечення цивільного позову, який заявлений у кримінальному провадженні, однак в матеріалах клопотання відсутня копія цивільного позову, на який посилається прокурор у мотивувальній частині свого клопотання.

У кримінальному процесі цивільний позов подається з метою відшкодування збитків потерпілому від злочину. Важливим критерієм накладення арешту на майно в цьому випадку є відповідність вартості майна, яке підлягає арешту, розміру збитків від кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання про арешт майна не містять інформації щодо вартості квартири, що належить підозрюваній ОСОБА_4 , на яке прокурор клопотав накласти арешт.

Прокурором у клопотанні не наведено мотивів, не зазначено про жодні обставини, які б давали можливість застосувати саме такий найбільш обтяжливий спосіб забезпечення цивільного позову, не встановлюючи при цьому вартість відповідного майна підозрюваної ОСОБА_4 , однак слідчий суддя звертає увагу, що при розгляді клопотання про арешт майна існує необхідність належним чином впевнитися в доцільності, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження накладення такого арешту і застосувати не найбільш обтяжливий спосіб арешту майна.

Також, слідчий суддя звертає увагу на положення частини четвертої статті 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» (Hentrich v. France)» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, пункт 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пункти 4962, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пункти 69, 73, Series A № 52).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною першою статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Ті обставини, на які посилається прокурор, що у разі відсутності арешту цього майна, підозрювана може його приховати, відчужити жодним чином не підтверджені, тому накладення арешту на вказане майно не буде співмірним заходом до завданої шкоди цим кримінальним правопорушенням.

Отже, враховуючи те, що прокурором жодним чином не доведено той факт, що незастосування арешту може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, також беручи до уваги відсутність відомостей досудового слідства щодо вартості майна, на яке прокурор клопоче накласти арешт, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1