Номер провадження:1-кп/521/1505/24
У Х В А Л А

23 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 (Binciu R.F.), ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ),

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 15.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Александрія повіру Телеорман Румунія, громадянина Румунії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в Україні,

ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Рошіорь де Веде повіру Телеорман Румунія, громадянина Румунії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в Україні,

кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий опис судового провадження.

15 вересня 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт з доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000372 від 15 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 305 КК України.

28 листопада 2023 року до Одеського апеляційного суду було надіслано подання для вирішення питання щодо визначення підсудності зазначеного обвинувального акту.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 року встановлено що кримінальне провадження № 0000372 від 15 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 305 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.

Також, під час підготовчого судового провадження, шляхом постановлення відповідних ухвал, у тому числі і протокольних, була вирішена низка клопотань сторін кримінального провадження.

Короткий виклад поданих клопотань, позицій учасників судового провадження та обґрунтування позиції суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Крім того, заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту для усунення недоліків та у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки на думку сторони захисту, обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст. ст. 314, 291 КПК України. Так, захисник зазначив, що органом досудового розслідування не правильно кваліфіковано діяння ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), при складанні обвинувального акту не встановлено точних відомостей щодо ввезених продуктів харчування-фініків, а саме: ваги, кількості коробок, різниці ваги та не вказаний вміст речовин. Крім цього, в обвинувальному акті відсутня конкретна, зрозуміла, обґрунтована інформація, яка мала бути підтвердженою доказами про злочин механізм контрабанди наркотичних засобів, спосіб та відсутнє формулювання обвинувачення, на підставі чого просив повернути обвинувальний акт прокурору. Надав клопотання про повернення обвинувального акту для усунення недоліків та у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, яке долучено до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання захисника ОСОБА_8 , просила його задовольнити та повернути обвинувальний акт для усунення недоліків та у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК

Обвинувачені Бинчу Резвана-Флоріна (Binciu Razvan-Florin), Нікулае Аурельяна ( ОСОБА_12 ), кожен окремо, підтримали думку своїх захисників.

Крім того, під час проведення підготовчого судового засідання, прокурор оголосив письмові клопотання про продовження раніше обраних запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожного окремо, у виді тримання під вартою обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, можливість тиску на свідків по справі та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, просила розглянути питання щодо застосування до обвинувачених, кожного окремо, альтернативного виду запобіжного заходу з визначенням застави, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотань прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожен окремо, у повному обсязі підтримали позицію, викладену захисниками.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що на даний час існують всі правові підстави для продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинувачених, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2023 року відносно ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 вересня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 вересня 2023 року включно.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2023 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18 листопада 2023 року включно.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2023 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 січня 2024 року включно.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.12.2023 року відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24 лютого 2024 року включно.

У відповідності до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, в тому числі їх контрабандою в особливо великих розмірах, які караються позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачені ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожен окремо, є громадянами іншої держави, мають місце проживання на території України на підставі відповідних договорів про оренду житла, офіційно на території України не працевлаштовані, не мають на території України будь-яких міцних соціальних зв`язків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися.

Зазначені обставини щодо осіб обвинувачених ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та тяжкість покарання, яке загрожує кожному у разі визнання винуватими, поведінка під час інкримінованих злочинів, характер інкримінованих злочинів дає підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи впливати на свідків.

Ризики, які були враховані під час обрання ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання під вартою як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) більш м`якого запобіжного заходу на даний час є необґрунтованим, зважаючи на вказані ризики, дані про особи обвинувачених та характер злочину, у якому вони обвинувачуються.

Більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, та не можуть забезпечити належну поведінку та виконання своїх процесуальних обов`язків кожним з обвинувачених.

Враховуючи положення ч. 5 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки, злочин, передбачений ч.3 ч. 305 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) вчинений у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Крім того, під час підготовчого засідання, захисником ОСОБА_7 подано клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме інформацію про рух кримінального провадження (картки про рух) №0000372 від 15.07.2022 року, що перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, за адресою: АДРЕСА_3 .

Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що в ході вивчення наявних в сторони захисту матеріалів кримінального провадження, сторона захисту має розумний сумнів щодо дотримання законності при внесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення та проведення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження. Задля вивчення питання щодо руху кримінального провадження та перебігу його строків, задля недопущення кримінального переслідування її підзахисних поза межами строків досудового розслідування, існує необхідність отримати відомості щодо даного кримінального провадження, а також карток про кримінальне правопорушення та рух кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання своєї колеги, просив його задовольнити.

Обвинувачені, кожен окремо, підтримали клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей та документів.

Заслухавши думку учасників, суд враховує наступне.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому за частиною 4 статті 132 КПК, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На даній стадії судового розгляду суд позбавлений можливості оцінити, чи мають відомості, до яких захисник просить надати тимчасовий доступ, суттєве значення та які саме обставини будуть встановлені за допомогою даних відомостей і яким чином вище зазначена інформація сприятиме в доведені невинуватості обвинувачених, а тому дане клопотання є передчасним.

Виходячи зі змісту ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими ст. 93 КПК України, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що інформаційне наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, а наявність або відсутність у ЄРДР інформації саме по собі не впливає на прийняті процесуальні рішення та не впливає на повноваження прокурорів та слідчих у конкретному кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 109 КПК України, разом з обвинувальним актом направлено і реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому зазначенні:

-номер та найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також час їх проведення;

-реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

-види заходів забезпечення кримінального провадження, дати та строк їх застосування.

Одночасно, суд звертає увагу сторони захисту, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права в подальшому звернутися з ним до суду під час судового розгляду для підтвердження чи спростування наданих сторонами відповідних доказів.

Крім того, під час підготовчого судового засідання, захисником обвинувачених ОСОБА_7 подано клопотання про витребування інформації з Офісу Генерального прокурора відомостей щодо кадрових змін по групі прокурорів, які входили до групи прокурорів у к/п № 00000 від 15.07.2022 р., а саме: звільнення, відсторонення від посад, чи були відправленні на лікарняний прокурори, які входили до групи прокурорів, а саме: прокурор ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що дана інформація може містити підтверджуючий факт незаконності та безпідставності постанови про зміну групи прокурорів від 15.09.2023 року, а також визначення підсудності даного обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання своєї колеги, просив задовольнити.

Обвинувачені, кожен окремо, підтримали клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про витребування інформації з Офісу Генерального прокурора.

Заслухавши думку учасників, суд враховує наступне.

Виходячи зі змісту ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими ст. 93 КПК України, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порядок призначення та заміни прокурорів регламентований ст. 37 КПК України.

У відповідності до ч. 2 та 3 ст. 37 КПК України здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу, а також якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

З матеріалів обвинувального акту / кримінального провадження вбачається, що постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_20 від 15.09.2023 року змінено групу прокурорів.

Аналізуючи положення ст. 110 КПК України, постанова про зміну групи прокурорів, якою надаються повноваження прокурору (групі прокурорів) є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 754/7062/15 від 19.04.2018 року.

З аналізу ч. 3 ст. 37 КПК України вбачається, що виключно до компетенції керівника прокуратури належить вирішення питання про заміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно з положеннями ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.

Тобто, цією нормою закріплений механізм оскарження процесуальних рішень прокурора, до яких, у тому числі, відносяться постанова про зміну групи прокурорів.

Суд не наділений повноваженнями перевіряти рішення прокурора на предмет їх відповідності положенням ст. ст. 37, 110 КПК України.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що суд не уповноважений перевіряти законність винесення постанови прокурора, з огляду на що відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про витребування інформації про кадрові зміни з Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання, захисником обвинувачених ОСОБА_7 подано клопотання про витребування інформації з Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві відомостей щодо факту викладеного у заяві адвоката ОСОБА_7 №14/06-1 від 14.06.2023 року, а саме:

-копію витягу з ЄРДР;

-надати інформацію та відповідне документальне підтвердження, чи повідомлено про підозру ОСОБА_21 , в рамках даного кримінального провадження;

-надати постанову про призначення групи прокурорів в даному кримінальному провадженні;

-надати інформацію, чи завершено досудове розслідування по викладеному в заяві факту, у разі не завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, вказати підстави та надати документальне підтвердження.

Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що в ході вивчення наявних в сторони захисту матеріалів кримінального провадження, сторона захисту має розумний сумнів щодо дотримання законності процесуальних дій вчинених стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження. Задля належної підготовки до судового розгляду та розгляду обвинувального акту по суті, встановлення істини по справі у даному кримінальному провадженні, сторона захисту звертається з даним клопотанням до суду.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання своєї колеги, просив задовольнити.

Обвинувачені, кожен окремо, підтримали клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про витребування інформації з Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Заслухавши думку учасників, суд враховує наступне.

Виходячи зі змісту ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження, користуючись засобами, передбаченими ст. 93 КПК України, мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 91 КПК визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому статтею 92 КПК визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Згідно із частинами 1-3 статті 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 статті 94 КПК встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тобто в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування повинно здійснюватися всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим та прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, однак при цьому оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. Згодом вже під час судового розгляду у кримінальному провадженні, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд може зробити висновок про наявність або відсутність в діяннях особи складу кримінального правопорушення, та ухвалити відповідне судове рішення.

Суд зазначає, що наразі судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, не визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, що позбавляє суд можливості з`ясувати як належність конкретних документів до доказів, так й доцільність їх витребування.

Тобто, на даній стадії судового розгляду суд позбавлений можливості оцінити, чи мають відомості, які захисник просить витребувати з Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, суттєве значення та які саме обставини будуть встановлені за допомогою даних відомостей і яким чином вище зазначена інформація сприятиме в доведені невинуватості обвинувачених, а тому дане клопотання є передчасним.

Обґрунтування можливості призначення судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту для усунення недоліків, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: (здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні); вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Так, надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 109, 291 КПК України передбачені вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 -Florin), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), який надійшов на розгляд до суду, вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме анкетні відомості обвинуваченої (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, місце роботи, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано прокурором, який його склав, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 року встановлено що кримінальне провадження №0000372 від 15 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 305 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення підсудне Малиновському районному суду м. Одеси.

Так, кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Малиновському районному суду міста Одеси, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, суттєвих порушень вимог КПК України при його складанні, які б перешкоджали призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду, судом не встановлено, підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 305 КК України.

Кримінальне провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, на даний час відсутні.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів» від 21.07.2020 року за № 817-IX, внесено зміни до ч. 2ст. 31 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Частиною 4 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 21.07.2020 року за № 817-ІХ передбачено, що у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, в якому до набрання чинності цим Законом колегіальний склад суду визначено за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, і відбувається підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться і завершується складом суду, передбаченим з урахуванням положень цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України одноособово головуючим суддею.

Суд, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000372 від 15.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.305 КК України, у відкритому судовому засіданні на 01.03.2024 року о 12:00 годині, в приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси, за участю сторін кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Визначити наступний склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачені, захисники, яких повідомити завчасно про час та місце проведення судового засідання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строку дії ухвали вираховується з моменту її проголошення та закінчується 22.04.2024 року включно.

Альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави у відношенні ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ), на підставі п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати.

В задоволенні клопотання сторони захисту про витребування з Офісу Генерального прокурора інформації про рух кримінального провадження з картки про рух кримінальних проваджень - відмовити.

Відмовити в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_7 :

- про витребування інформації з Офісу Генерального прокурора відомостей щодо кадрових змін по групі прокурорів, які входили до групи прокурорів у к/п № 00000 від 15.07.2022 р..

- про витребування інформації з Шевченківського управління поліції Головного управління НП України в м. Києві відомостей щодо кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 ..

Копію ухвали направити обвинуваченим, прокурору, захисникам, перекладачу для здійснення перекладу, а також до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

В іншій частині ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1