Провадження №1-кс/369/2314/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001310 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001310 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Вимоги клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 19.07.2024, близько 12 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», почав рухатися на заїзді до будівлі АДРЕСА_1 , в напрямку даного приміщення, де в порушення вимог пунктів 1.5. Правил дорожнього руху, згідно з яким «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», 2.3«б» Правил дорожнього руху відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, в наслідок чого не впорався з керуванням вище вказаного транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який знаходився біля лівої передньої частини даного автомобіля. Після цього автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєю передньою частиною здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки "ЗАЗ Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв нерухомо попереду.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лоної сідальної та здухвинної кісток тазу, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідний термін більше 21 дня.

На даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність в проведенні судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , з 19.07.2024 проходив стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного, слідчий просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до медичної карти стаціонарного хворого та рентген знімків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають у комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим їх вилученням.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом, без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

У провадженні ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають матеріали досудового розслідування №0001310 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом вичнення ДТП під час якої ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

На даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність в проведенні судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та виникла необхідність в отриманні доступу до медичної документації останнього.

Частиною 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надані стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним з заходів забезпечення кримінального провадження і не є ані слідчою ані розшуковою дією.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п.2 ч.3 ст.132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:

1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця;

10) таємниця фінансового моніторингу;

11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів надається ухвалою слідчого судді конкретній особі. Отримання речей та документів іншою особою, не уповноваженою на це ухвалою слідчого судді, порушує порядок санкціонування доказів та призводить до недопустимості отриманих доказів.

Враховуючи обставини, викладені слідчим у клопотанні та доведеність ним неможливості отримання інформації в інший спосіб, а також, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можливість використання зазначених відомостей, як доказів, слідчий суддя вбачає достатність підстав для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159-163, 166, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області майору поліції ОСОБА_3 на тимчасовий доступ до медичної карти стаціонарного хворого та рентген знімків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають у комунальному некомерційному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим їх вилученням.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє протягом двох місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6