КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003847 від 03.11.2023 - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України, про арешт майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, яке вилучене в ході проведення обшуку, а саме на автомобіль «ACURAMDX» НОМЕР_5, Vin: НОМЕР_1 , ключі запалювання до вказаного автомобілю, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_7 .

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, відтак ухвала підлягає скасуванню.

Так, на виконання доручення слідчого, оперативними працівниками УКР ГУНП в Київській області встановлено, що в користуванні ОСОБА_8 перебуває автомобіль: «ACURA MDX» Vin: НОМЕР_1 р.н.з., НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційних систем МВС України встановлено, що автомобіль «ACURA MDX» Vin: НОМЕР_1 р.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 .

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 19.09.2024 проведено обшук автомобіля марки «ACURA MDX» НОМЕР_3 , Vin: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 .

Крім того, під час проведення аналізу мобільних з`єднань встановлено факт з`єднань між підозрюваним ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підозрюваним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , в тому числі в дні вчинення та напередодні вчинення злочинів.

Судом проігноровано доводи прокурора, що наданий час досудове розслідування триває, та встановлюються факти причетності інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень, встановлюються факти використання транспортних засобів для підготовки та реалізації вчинення злочинів тощо.

Також, проігноровано факт спілкування - ОСОБА_8 (фактичного користувача автомобіля «ACURA MDX» з підозрюваним ОСОБА_9 , факт спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (здійснив продаж автомобіля Renault Duster» одному з підозрюваних та на якому в подальшому проводилась розвідка перед вчиненням розбійного нападу на ОСОБА_13 ).

Вищевказані обставини в своїй сукупності дають підстави вважати, що на даному етапі досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України - накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «ACURA MDX» НОМЕР_3 , Vin: НОМЕР_1 є обґрунтованим та виправдовує обмеження відповідних прав власника майна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, власника майна та її представника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень ймовірно причетні особи, які перебувають у тісному зв`язку з ОСОБА_12 , у тому числі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання доручення слідчого, оперативними працівниками УКР ГУНП в Київській області встановлено, що в користуванні ОСОБА_8 перебуває автомобіль «ACURA MDX» Vin: НОМЕР_1 р.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційних систем MBС України встановлено, що автомобіль «ACURA MDX» Vin: НОМЕР_1 р.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 .

Так, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 19.09.2024 проведено обшук автомобіля марки «ACURA MDX» НОМЕР_4 , Vin: НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , в ході якого вилучено зазначений транспортний засіб, під час обшуку якого встановлено дійсний факт користування вказаним автомобілем, що може свідчити про те, що вказаним транспортним засобом ОСОБА_8 користувався також і під час вчинення кримінальних правопорушень та/або для підготовки їх вчинення.

19.09.2024 зазначений транспортний засіб, разом з ключами від нього, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовим доказом та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання затриманих транспортних засобів.

Також під час здійснення досудового розслідування встановлено, що автомобілем марки «ACURA MDX» НОМЕР_4 , Vin: НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від вчинення майнових злочинів.

23.09.2024 прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, яке вилучене в ході проведення обшуку, а саме на автомобіль «ACURAMDX» НОМЕР_5, Vin: НОМЕР_1 , ключі запалювання до вказаного автомобілю, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_7 , з метою збереження речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки на думку слідчого судді надані матеріали провадження не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження права власності для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як правильно зазначив слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль «ACURA MDX» НОМЕР_5, Vin: НОМЕР_1 , ключі запалювання до вказаного автомобілю, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор не навів достатніх на цьому етапі досудового розслідування доказів на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з цією метою. Так, хоча прокурором долучено постанову слідчого про визнання автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на вказану постанову органу досудового розслідування таке визнання цього майна речовим доказом носить формальний характер.

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 11.09.2024 слідчим СУ ГУНП в Київській області надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «ACURA MDX», НОМЕР_5. Також надано дозвіл на відшукання та вилучення речей і документів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, необхідних для встановлення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), що підлягають доказуванню, а також є доказами вчинення кримінального правопорушення. Дозвіл на вилучення автомобіля не надавався.

Згідно протоколу обшуку від 19.09.2024, під час обшуку автомобіля вказаних в ухвалі слідчого судді предметів і документів не виявлено, проте вилучено транспортний засіб, з ключами та свідоцтвом. Доказів того, що автомобіль «ACURA MDX», НОМЕР_5, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом, прокурором не надано та слідчим у постанові про визнання речовим доказом не наведено.

У клопотанні прокурор посилається на те, що під час здійснення досудового розслідування встановлено, що автомобілем марки «ACURA MDX» НОМЕР_4 , Vin: НОМЕР_1 , ОСОБА_14 користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від вчинення майнових злочинів. Проте жодних доказів існування вказаного факту надано не було, крім того відомостей про те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення також не надано.

Власником же автомобіля, згідно даних, що долучені до клопотання, є ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною чи свідком у даному кримінальному провадженні.

Відтак стороною обвинувачення не доведено підстав та мети для накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Доводи апеляційної скарги прокурора є недоведеними та не можуть слугувати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Судом першої інстанції в повному обсязі дотримано вимоги закону, які повинні бути враховані під час розгляду клопотання про арешт майна, та обґрунтовано відмовлено в задоволенні внесеного на розгляд клопотання.

Керуючись ст.ст. 170 - 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003847 від 03.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України, про арешт майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0003847 від 03.11.2023 - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6705/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 759/19370/24

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_15

Доповідач: ОСОБА_1