Номер провадження 1-кп/741/109/24
Єдиний унікальний номер 741/1590/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка Чернігівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 07 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Радьківка Прилуцького району Чернігівської області, громадянки України, вдови, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні веранди будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , в ході сварки з ОСОБА_4 , що трапилася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула ОСОБА_4 правою рукою у верхню частину тулуба, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу та в результаті падіння отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в нижній третині з незначним зміщенням дистального відростку до заду, які за ознакою тривалості розгляду здоров`я на строк більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, а саме спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Потерпіла у судовому засіданні не заперечувала проти розгляду кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Показала, що дійсно знаходячись в приміщенні веранди будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , з причин того, що ОСОБА_4 стояла у дверях, штовхнула останню, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу. Була знервована, оскільки того дня помер її чоловік, не хотіла спричинити будь-які тілесні ушкодження потерпілій. Потерпіла скаржилась на біль у руці, але обвинувачена на дану обставину уваги не звернула. Про те, що внаслідок її дій у потерпілої було виявлено перелом руки, дізналася лише через три дні. З того часу з потерпілою не спілкувалася, будь-яку шкоду потерпілій не відшкодовувала. Потерпіла їй про заподіяну шкоду не повідомляла. У вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, зважаючи на те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ст. 128 КК України в межах санкції вказаної статті у виді обмеження волі на певний строк.

Також суд враховує позицію прокурора, який вказав на можливість застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України та звільнити її від покарання з іспитовим строком.

Таким чином, з урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння та можливість її виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до неї положення ст. 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових проступків та злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1