У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 11.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході затримання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 від 11.09.2024 року, а саме:

- рукавиці чорного кольору з надписом «Gum Beam» які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- мобільний телефон марки «Apple IPhone 13 mini» з візуальним пошкодженням на екрані у вигляді тріщин пароль 0863 ІМЕІ НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001809 від 11.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2024 0 02:42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.09.2024 0 02:42 за адресою: АДРЕСА_2 , заявник повідомив про те що в нічному ОСОБА_5 його товаришу гр. ОСОБА_6 нанесли ТУ.

В ході затримання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 від 11.09.2024 було виявлено та вилучено

- рукавиці чорного кольору з надписом «Gum Beam» які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- мобільний телефон марки «Apple IPhone 13 mini» з візуальним пошкодженням на екрані у вигляді тріщин пароль 0863 ІМЕІ НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту НПУ СУ.

Враховуючи вищенаведене та те, що вище вказані предмети мають значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, можуть бути знаряддям злочину, також можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як докази, а також для призначення відповідних експертиз, тому в органу досудового розлідування є необхідність в накладенні арешту на вище зазначені речі.

Речі, які вилучені в ході затримання ОСОБА_4 від. 11.09.2024 є речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи що вищеперераховані речі, мають значення речових доказів, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить задоволити подане клпопотання.

У судове засідання прокурор не з`явився, при подав клопотання про розгляд без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як установлено з матеріалів клопотання, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 року за № 0001809.

Слідчим суддею встановлено, що 11.09.2024 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.09.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.09.2024 року було виявлено та вилучено:

- рукавиці чорного кольору з надписом «Gum Beam» які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- мобільний телефон марки «Apple IPhone 13 mini» з візуальним пошкодженням на екрані у вигляді тріщин пароль 0863 ІМЕІ НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту НПУ СУ.

Постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 11.09.2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 11.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході затримання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 від 11.09.2024 року, а саме:

- рукавиці чорного кольору з надписом «Gum Beam», які упаковано до паперового конверту НПУ СУ;

- мобільний телефон марки «Apple IPhone 13 mini» з візуальним пошкодженням на екрані у вигляді тріщин пароль 0863 ІМЕІ НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту НПУ СУ.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1