ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/307/24 Справа № 699/880/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 рокуЧеркаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2024 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділення поліції начальник СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України.

Просив слідчого суддю змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 серпня 2024 року включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Постановою керівника окружної прокуратури від 31 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 22.05.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, до трьох місяців, тобто до 14 вересня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2024 року клопотання заступника начальника відділення - начальника СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області - задоволено частково.

Змінено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 із застосування електронних засобів контролю. Не вважається порушення цілодобового арешту залишення житла для явки до суду в межах зазначеного кримінального провадження, а також при обставинах, що загрожують життю та здоров`ю ( враховуючі умови військового стану).

Встановлено строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом протягом 2 (двох) місяців з моменту винесення ухвали (з 08.08.2024 року до 08.10.2024 року включно).

Покладено на строк дії цієї ухвали на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені пунктами 1-5, 8 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до службової особи ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаської області, відповідальної за облік осіб, які перебувають під домашнім арештом, з періодичністю кожна 1 (перша) п`ятниця (в період з 9 години до 18 години) кожного місяця перебування під домашнім арештом;

- повідомляти прокурора, слідчого в провадженні якого буде перебувати зазначене кримінальне провадження (кримінальна справа) про зміну свого місця проживання( перебування);

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками по вказаному кримінальному провадженню,

Роз`яснено, що зобов`язання, зазначені у пункті 3, застосовуються до підозрюваного на строк до 08.10.2024 року. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, неявка без поважної причини за викликом прокурора, слідчого має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі до 2-х мінімальних заробітних плат.

Ухвала мотивована тим, що надані суду докази стороною обвинувачення щодо «ухилення» підозрюваного від органів досудового розслідування під час дії домашнього арешту не знайшли свого беззаперечного підтвердження (враховуючі конституційний обов`язок останнього щодо оборони батьківщини, отримання ним повісток до РТЦК та СП, обізнаність РТЦК та СП про наявність кримінального провадження та пояснень підозрюваного). Слідчий суддя вважає, що ризик ухилення від органів досудового розслідування та суду та впливу на потерпілого свідків на теперішній час може бути усунений шляхом обрання відносно підозрюваного цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність змінити відносно підозрюваного міру запобіжного заходу з нічного на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 року про зміну запобіжного заходу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, задовольнити клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Також, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

14.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

18.06.2024 року слідчим суддею Корсунь-Шевченківського районного суду частково задоволено клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22.00 год. по 07.00 год.

05.07.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством, яке вручено його дружині ОСОБА_11 та захиснику ОСОБА_7 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 порушив вимоги домашнього арешту, а саме добровільно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мобілізувався до лав Збройних Сил України, достовірно знаючи, що відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а також те, що він маючи трьох неповнолітніх дітей має право на відстрочку від мобілізації, начальник СВ відділення поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Прокурором в суд першої інстанції було надано заяву написану ОСОБА_6 , відповідно до якої останній просив призвати його у добровільному порядку до лав ЗСУ.

Отже, вказана заява ОСОБА_6 підтверджує факт, що підозрюваний добровільно з метою уникнення кримінальної відповідальності та порушення вимог домашнього арешту вступив до лав ЗСУ.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відносить до категорії особливо тяжких, вчинених проти життя та здоров`я особи.

Судом не надано обґрунтованої оцінки ризикам на які послався слідчий і прокурор у клопотанні про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Суд взагалі не надав оцінку такому ризику, який вказано у клопотанні, а саме, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що останньому повідомлено про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

Окрім того, суд належно не врахував при розгляді клопотання те, що підозрюваний будучи навіть під домашнім арештом може впливати на свідків, показання яких є вкрай важливими для досудового слідства, оскільки свідки є його сусідами.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного, про що детально викладено у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 392 КПК України). У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

КПК України встановлює можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмова в його застосуванні (п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України).

Термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його «обрання», але й «зміну» на інший запобіжний захід (постанова Верховного Суду від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України (постанова Першої судової палати ККС ВС від 17.05.2021 року у справі № 335/9520/19).

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала фактично є судовим рішенням про скасування домашнього арешту в певний період часу та застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому є ухвалою про застосування домашнього арешту в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку. З цих підстав, ухвала слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 року може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до положень ст. 309 КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000194 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 21.05.2024 року в нічний час доби, між 03.00 та 05.00 годинами, більш точного часу встановити у ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця мешкання знайомого йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до приватного домоволодіння АДРЕСА_1 .

У процесі спілкування ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення умисного вбивства, на ґрунті особистих неприязних стосунків, вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме умисно здійснив один постріл в голову ОСОБА_12 із заздалегідь принесеного із собою, невстановленого під час проведення досудового розслідування обрізу рушниці, в результаті чого заподіяв останньому відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 50 від 23.05.2024 року тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, ушкодження речовини головного мозку і оболонок, перелому кісток черепу, вогнепального ушкодження голови.

Після чого ОСОБА_6 разом із знаряддями злочину, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

14.06.2024 року о 10.00 год ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 18.06.2024 року, яка залишена без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.07.2024 року, обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

05.07.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, яке вручено його дружині ОСОБА_11 та захиснику ОСОБА_7 .

Постановою керівника окружної прокуратури від 31 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 22.05.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, до трьох місяців, тобто до 14 вересня 2024 року.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно положень ч. 2 ст. 200 КПК Україниу клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування (зміну) запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею не повністю дотримані.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликає.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними доказами.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Також, апеляційний суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме:

ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що всупереч покладених на підозрюваного обов`язків, ОСОБА_6 без відповідного дозволу уповноважених службових осіб залишив місце утримання під домашнім арештом; в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та добровільно подав документи з метою проходження військової служби у ЗСУ, в якості добровольця;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи навіть під домашнім арештом може впливати на свідків, показання яких є важливими для досудового слідства, оскільки є його сусідами, у зв`язку з чим може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків, відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Викладені ризики не зменшились, а навпаки збільшились та продовжують існувати в повній мірі.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, колегія суддів встановила наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено необхідність змінити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які перелічені в клопотанні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки встановлено про умисне та цілеспрямоване невиконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.06.2024 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 1 ст. 115 КК України), то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки стаття 115 ККУкраїни відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

З урахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.06.2024 року обов`язки, у зв`язку з чим, наявні підстави для зміни йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під варту задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід з домашнього арешту в певний період доби на тримання під вартою строком на 25 діб, тобто до 14.09.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого, контроль за виконанням на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: