ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/1466/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2302/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 16 09 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого: Комунальне спеціалізоване підрядне підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», РБД-майстер, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, державного управління чи місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, на строк 12 (дванадцять) років,

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішено відповідно до ст.ст.100, 126 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

В ході проведення спільних мобілізаційних заходів управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції разом з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 28 11 2022 року біля 15:30 годин, перебуваючи за кермом автомобіля «Сітроен», д/з НОМЕР_1 , був зупинений на блокпосту, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

На запит працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_7 щодо перебування на військовому обліку та пропозицію надати військовий квиток при його наявності, останній повідомив про відсутність військового квитка. Після пропозиції отримати повістку до військкомату для визначення з необхідністю та доцільністю його можливої мобілізації, ОСОБА_7 почав поводити себе зухвало.

Незважаючи на розв`язану військами рф збройну агресію проти України, обстріли житлових кварталів, вбивство мирних мешканців, ОСОБА_7 , маючи протиправний умисел, спрямований проти основ національної безпеки України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і те, що висвітлює свої особисті погляди та усвідомлюючи, що його висловлювання чутно перебуваючим поряд особам, при спілкуванні з працівниками управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та ІНФОРМАЦІЯ_3 почав публічно заперечувати здійснення збройної агресії та військових дій РФ проти України, назвавши її «спеціальною військовою операцією», заперечував здійснення з боку збройних сил та формувань РФ обстрілів житлових кварталів, вбивство мирних громадян та мешканців міста Харкова, стверджуючи, що це роблять збройні сили України, щоб створити відповідну «картинку для Западу та отримати додаткові гроші».

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.111-1 КК України, тобто публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що вирок є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалений з істотними порушеннями норм процесуального права з огляду на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи вказує, що суд першої інстанції взяв до уваги доказ, який є недопустимим, а саме протокол огляду місця події, автомобіля від 28 11 2022 року, проведений по вул.Ахієзерів, оскільки сторона захисту не була ознайомлена з цим документом належним чином та не мала можливості підписати його або висловити свої зауваження.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції необ`єктивно та упереджено оцінив показання свідків, не звернув увагу на показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Наголошує, що стороною захисту було подано клопотання про перевірку номеру телефону свідка ОСОБА_11 для його виклику, однак, на думку захисника, судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в його задоволенні, що обмежило можливість захисту встановити правдивість свідчень свідка та взагалі його перебування на місці події.

Разом з цим зазначає, що суд першої інстанції посилався на процесуальні документи, які жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненому правопорушенні.

З урахуванням всіх вищевказаних обставин ОСОБА_8 вважає, що у даному випадку мала місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тому просить скасувати вирок Московського районного суду м.Харкова від 16 09 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. При цьому просить дослідити показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для винесення справедливого та вмотивованого рішення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Перед початком судового засідання від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшла заява в якій він просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.111-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду були присутні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , які підтримали подану заяву, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання. Зазначив, що у давному випадки відсутні обмеження для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.111-1 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, адже у даному випадку має місце кримінальний проступок, а не злочин. У зв`язку з цим прокурор вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закрити провадження стосовно нього на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

03 12 2024 року від обвинуваченого надійшла заява про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, події якого відбулися 28 листопада 2022 року.

Санкцією ч.1 ст.111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Згідно з класифікацією, наведеною у ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-1 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Пунктом 1 ч.1 ст.49 КК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

На даний час строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, сплив.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_7 не ухилявся від досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення ним іншого злочину, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок не зупинявся та не переривався.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 06.12.2021 (справа №521/8873/18, провадження №51-413 кмо 21) звернуто увагу на імперативний обов`язок суду звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Частиною 5 ст.49 КК України встановлені обмеження щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до цієї норми давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу.

Не дивлячись на те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , відповідно до розділу 1 Особливої частини закону України про кримінальну відповідальність законодавцем віднесено до злочинів проти основ національної безпеки України, колегія суддів не вбачає обмежень для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з урахуванням положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, а не злочином як передбачено ч.5 ст.49 КК України.

Так як захисником обвинуваченого 16 10 2024 року було подано апеляційну скаргу на вказаний вирок, яка була призначена до розгляду Харківським апеляційним судом у судовому засіданні на 31 10 2024, однак за клопотанням захисника судове засідання було відкладене на 03 12 2024, то відповідно до ч.1 ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції не набрав законної сили, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що строки давності для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.111-1 КК України закінчились.

Згідно з ч.7 ст.284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Враховуючи те, що під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що це не є реабілітуючою обставиною, а також не заперечував проти закриття стосовно нього кримінального провадження, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до вимог ст.49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 16 09 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.111-1 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - задовольнити частково.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.111-1 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4