Справа № 473/6456/24
Номер провадження 1-кп/473/430/2024
У Х В А Л А

іменем України

"27" листопада 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000274 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, раніше не судимий, неповнолітній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження №0000274 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України.

Згідно із журналом авторозподілу від 25.11.2024 року визначено склад суду головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

25 листопада 2024 року суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід, в якій зазначив:

«25 листопада 2024 року автоматизованою системою розподілу справ між суддями було розподілено кримінальне провадження ЄРДР 0000274 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139, пункти реєстру матеріалів досудового розслідування 1, 6, 7, 18, 33, 44 відповідно/ по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.28 - ч.2 ст.113 КК України, на колегію суддів Вознесенського міськрайонного суду: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з єдиним унікальним номером судової справи 473/6456/24, провадження 1-кп/473/430/2024.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року колегію суддів: головуюча суддя ОСОБА_5 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , визнано винними за ч.2 ст.28 - ч.2 ст.113 КК України ОСОБА_6 та призначене із застосування ст.69 КК України, 05 років позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6143/24, провадження 1-кп/473/416/2024, ЄРДР 0000273 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139, пункти реєстру матеріалів досудового розслідування 1, 6, 7, 18, 33, 44 відповідно./

Таким чином, колегія суддів Вознесенського міськрайонного суду: головуючої судді ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у вироку від 20 листопада 2024 року у кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6143/24, провадження 1-кп/473/416/2024, висловила свою позицію, щодо подій, внесених до ЄРДР 0000273 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139, котрі стосуються обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.2 ст.113 КК України ОСОБА_4 ..

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.4 ч.1 ч.1 ст.75 КПК України суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

На підставі викладеного, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів, щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю за необхідне заявити самовідвід в кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6456/24 провадження 1-кп/473/430/2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.28 - ч.2 ст.113 КК України».

26 листопада 2024 року суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід, в якій зазначив:

«25 листопада 2024 року автоматизованою системою розподілу справ між суддями було розподілено кримінальне провадження ЄРДР 0000274 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139, пункти реєстру матеріалів досудового розслідування 1, 6, 7, 18, 33, 44 відповідно/ по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.28 - ч.2 ст. 113 КК України, на колегію суддів Вознесенського міськрайонного суду: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з єдиним унікальним номером судової справи 473/6456/24, провадження І-кп/473/430/2024.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року колегію суддів: головуюча суддя ОСОБА_5 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , визнано винними за ч.2 ст.28 - ч.2 ст. 113 КК України ОСОБА_6 та призначене із застосування ст.69 КК України, 05 років позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6143/24, провадження 1-кп/473/416/2024, ЄРДР 0000273 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР 0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139, пункти реєстру матеріалів досудового розслідування 1, 6, 7, 18, 33, 44 відповідно./

Відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року, 17.05.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 21 год 27 хв. неповнолітня особа (досудове розслідування відносно котрої здійснюється в іншому кримінальному провадженні) та неповнолітній ОСОБА_6 , а також малолітня особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у невстановленому в ході здійснення досудового місці, здійснили придбання паливно-мастильних матеріалів та на виконання раніше розробленого злочинного плану прибули до місця розташування релейної шафи (220В) парного світлового покажчика нагріву БУКС, розташованої на 1136 км пікет 3 перегону Вознесенськ колійний пост 1141 км в межах м. Вознесенська, за географічними координатами 47.557520 Пн., 31.324700 Сх.

В обвинувальному акті в кримінальному провадження ЄРДР 0000274 від 28 жовтня 2024 року зазначено, що після чого, 11.06.2024 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 16 год. 15 хв., реалізуючи спільний умисел, спрямований підпал релейних шаф, сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом залізничної дороги, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , використовуючи автомобіль марки ВАЗ, моделі «2101», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користування останнього, прибули до релейної шафи сигнальної установки 2/5, розташованої на 1136 км пікет 3 на перегоні Вознесенськ - колійний пост 1141 км, яка являється частиною магістральної залізниці сполучення «Київ - Одеса» Регіональної філії «Одеська залізниця» AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Перебуваючи у вищевказаному місці о 16 год. 15 хв. 11.06.2024 ОСОБА_8 , на виконання попередньо розробленого спільного плану, облив паливно-мастильними матеріалами релейну шафу сигнальної установки № 2/5, розташованої на 1136 км пікет НОМЕР_2 , що знаходиться на перегоні Вознесенськ - колійний пост 1141 км та здійснив її підпал. В той же час, ОСОБА_7 , на виконання спільного плану, використовуючи вбудовану функцію здійснення фото/відеозапису мобільного терміналу марки «Redmi Note 9 Pro» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , здійснював фільмування процесу горіння зазначеної релейної шафи.

Таким чином, колегія суддів Вознесенського міськрайонного суду: головуючої судді ОСОБА_9 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у вироку від 20 листопада 2024 року у кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6143/24, провадження 1-кп/473/416/2024, висловила свою позицію, щодо подій, внесених до ЄРДР 0000273 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР 0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632,. ЄРДР №0000139, котрі стосуються обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.2 ст. 113 КК України ОСОБА_4

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.4 ч.1 ч.1 ст.75 КПК України суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

На підставі викладеного, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів, щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю за необхідне заявити самовідвід в кримінальному провадженні з єдиним унікальним номером судової справи 473/6456/24провадження 1-кп/473/430/2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 зач.2 ст.28 - ч.2 ст. 113 КК України».

Суд вважає, що такі заяви суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід задовольнити для усунення всіх сумнівів в неупередженості суду.

Так відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Окрім того, постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 року справа №467/1131/16-к провадження №51-1679км18 визначено, що:

«Відповідно до ст.21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вимога законності у кримінальному провадженні України поширюється не лише на законність суду, який уповноважений здійснювати судовий розгляд у кримінальних справах, а включає в себе й законність складу суду в конкретному судовому провадженні.

Законність складу суду спрямована на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції, про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом».

Оскільки із заяв суддів вбачається, що ними вже висловлено позицію, щодо подій, внесених до ЄРДР 0000273 від 28 жовтня 2024 року /ЄРДР 0000560, ЄРДР 0000576, ЄРДР 0000632, ЄРДР №0000139- існують підстави для заявлення самовідводу суддями ОСОБА_3 та ОСОБА_10 саме в провадженні №0000274.

Хоча в заявах суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід нічого не вказано про те, що у вироку про затвердження угоди чи в матеріалах кримінального провадження до вироку суду від 20 листопада 2024 року, яким визнано винним за ч.2 ст.28 - ч.2 ст. 113 КК України ОСОБА_6 є посилання саме на провадження №0000274 стосовно ОСОБА_4 .

Разом із тим у витягу з Реєстру матеріалів досудового слідства №0000274 є посилання на ті номери проваджень, які вказали судді в своїх заявах про самовідвід п.п.6, 7, 18, 33, 44.

Це означає, що провадження стосовно ОСОБА_4 стосується тієї ж події, що вказана в заявах суддів про самовідвід, та ця подія мала кілька співучасників, на що також вказує і кваліфікація дій ОСОБА_4 в провадженні №0000274з посиланням на положення ч.2 ст.28 КК України.

Так ЄСПЛ у Рішенні від 25.11.2021 року у справі «Муча проти Словаччини» констатував, що суд, який схвалив угоди спільників про визнання провини, які завдають шкоди презумпції невинуватості старшого гангстера, не був неупередженим в судовому розгляді справи останнього. У п.48 цього рішення ЄСПЛ зауважує, що конкретні скарги заявника ґрунтуються на тому факті, що його судив і засудив той самий суд першої інстанції, який раніше засуджував його співвиконавців за злочинні дії, вчинені спільно із заявником і що він визначив ці дії таким чином, щоб було зрозуміло, що він також брав у них участь […] Під час розгляду цієї скарги право заявника на презумпцію невинуватості повинно бути враховано. Питання щодо неупередженості судді виникає, коли попереднє рішення вже містить детальну оцінку ролі особи, яка згодом була засуджена у злочині, вчиненому кількома особами, і, зокрема, коли попереднє рішення містить конкретне твердження про причетність заявника або коли враховано, що особа, засуджена згодом відповідала всім критеріям, необхідним для вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи обставини конкретної справи, такі елементи можуть розглядатися як ті, що вирішують питання про винуватість особи, яка розглядається в подальшому провадженні, і, таким чином, може призвести до об`єктивно обґрунтованих сумнівів у тому, що національний суд має неупереджену думку щодо суті справи відносно особи, яку судили згодом на початку судового розгляду (абз.4 п.49 вказаного рішення ЄСПЛ). Не заперечується, що заявника судив і засудив той самий суд першої інстанції, який раніше засуджував його співвиконавців за злочинні дії, вчинені спільно з ним, і що, визначаючи ці діяння, суд першої інстанції також посилався на участь у них заявника (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини»). Суд зазначає, що рішення про затвердження угод співвиконавців заявника про визнання винуватості містили детальний фактичний опис їхніх злочинів, включаючи роль заявника в них як спільного виконавця, тоді як точний фактичний опис деяких їхніх злочинних дій був ідентичний точному фактичному опису приписуваних йому злочинних дій. Хоча ці рішення не містять жодного окремого висновку про вину щодо заявника як такого, їх слід розглядати у світлі складових елементів злочинів, про які йдеться, зокрема, створення, задумування та підтримання злочинного підприємства, що передбачає узгоджені злочинні дії з боку спільних виконавців. Таким чином, засудження співвиконавців заявника у цих злочинах на основі наданого опису їхніх злочинних дій, що включало точне фактичне визначення конкретної ролі заявника в них, в принципі могло викликати сумніви щодо того, чи не призвело це до ситуації, при якій його було визнано таким, що скоїв кримінальні правопорушення, про які йдеться (п.55 рішення ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини»). Посилання на заявника та його дії в такий спосіб може в принципі порушити захист його права на презумпцію невинуватості. Суд усвідомлює, що будь-яке можливе втручання в це право мало місце насамперед у провадженні щодо співвиконавців заявника […]. Тим не менш, засудження його співвиконавців було частиною справи проти заявника (п.56 рішення ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини»).

Оскільки судді вже висловилася по обставинам у судовому рішенні щодо одного із співучасників за однією та тією ж подією правопорушення - це є підставою для подання заяви про самовідвід.

За таких обставин суд вважає, що заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 81, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяви судді ОСОБА_3 від 25 листопада 2024 року та ОСОБА_2 від 26 листопада 2024 року про самовідвід в кримінальному провадженні №0000274 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, - задовольнити.

Колегіальний склад суду, на розгляд якого передати кримінальне провадження, - визначити в порядку, встановленому ст.35 КПК України, негайно передавши провадження до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2