Справа № 953/8644/24
Провадження № 1-кс/953/6991/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001432 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке отримано судом 19 вересня 2024 року, в якому просить: на автомобіль «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,к.н.т. НОМЕР_2 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля, згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Слідчим відділом ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 14.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001432 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 13.09.2024 за адресою: м. Харків, вул. Чебишева, біля буд. 3, відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Део Ланос», д.н.з., НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

13.09.2024 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області транспортні засоби: «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 та «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_3 під час огляду місця події оглянуті та вилучені.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником та користувачем автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,к.н.т. НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля «Део Ланос», д.н.з., НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , к.н.т. НОМЕР_6 .

Автомобілі «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 та «Део Ланос», д.н.з., НОМЕР_3 внаслідок ДТП отримали механічні ушкодження у вигляді деформацій кузова та внутрішній пошкоджень, у зв`язку з чим відповідно ст. 98 КПК України, можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого вищевказані автомобілі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, а також для проведення слідчого експерименту.

Прокурор у судове засідання не з`явивася, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

ОСОБА_4 , який є власником майна, у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядуклопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , постановою старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001432 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.на автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 ,

Місцем зберігання автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначити спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1