Дата документу 13.11.2024
Справа № 334/7309/24
Провадження № 1-кп/334/667/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001048 від 20.09.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження №0001048 від 20.09.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні захисником подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд скасувати рішення заступника Генерального прокуора ОСОБА_7 у формі постанови у кримінальному провадженні №0001048 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування ГУНП в Львівській області від 31.05.2024, а також витребувати з Офісу Генерального прокурора завірену копію доручення, посилання на яке мається в супровідному листі від 27.05.2024 року №09/-424 вих-24 (на 09/1/-1191вих-24 від 27.05.2024) та інформацію про рух кримінального провадження №0001048.

Скарга обґрунтована тим, що 23.04.2024 захисник звернувся з заявою про визначення підслідності до Генерального прокурора України. У відповіді на заяву, представник Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 повідомив, що вказана заява скерована до Львівської обласної прокуратури для розгляду по суті.

У відповідь на вказане клопотання до СУ ГУНП в Львівській області, 01.05.2024 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Львівській обласні ОСОБА_9 повідомив захисника, що клопотання долучено до матеріалів кримінального провадження.

Від процесуального керівника у кримінальному провадженні ОСОБА_10 13.05.2024 захисник отримав повідомлення про те, що 10.05.2024 постановою прокурора у кримінальному провадженні у вказаному кримінальному провадженні визначено за СУ ГУНП в Запорізькій області.

В подальшому, 07.06.2024 року було скеровано адвокатський запит про отримання інформації до Запорізької обласної прокуратури з метою з`ясувати, чи надходило кримінальне провадження № 0001048 до Запорізької обласної прокуратури та ким здійснюється досудове розслідування, на що отримана відповідь про те, що 17.05.2024 року вказане кримінальне провадження надійшло до Запорізької обласної прокуратури та в подальшому було скеровано до Офісу Генерального прокурора.

Після цього, 01.07.2024 року захисник звернувся з адвокатським запитом про надання інформації до СУ ГУНП в Львівській області з проханням надати інформацію щодо руху кримінального провадження № 0001048, на що старший слідчий СУ ГУНП в Львівській області мені повідомив, що 10.05.2024 року матеріали кримінального провадження № 0001048 було скеровано до СУ ГУНП в Запорізькій області для проведення подальшого досудового розслідування. Крім того слідчий повідомив, що постановою заступника Генерального прокурора від 31.05.2024 року здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Львівській області.

30.08.2024 року сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження № 0001048 в порядку ст. 290 КПК України.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було надано постанову прокурора Львівської обласної прокуратури - процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0001048 від 10.05.2024 року. Відповідно до змісту вказаної постанови прокурором дотримано вимог ст. 218 КПК України та зазначено, що за результатом вивчення матеріалів кримінального провадження, з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, враховуючи те, що юрисдикція СУ ГУНП в Запорізькій області поширюється на територію міста Запоріжжя де мали місце вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, подальше досудове розслідування вказаного кримінального провадження повинно проводитись в СУ ГУНП в Запорізькій області.

У зв`язку з вищевикладеним, матеріали кримінального провадження №0001048 були скеровані до Запорізької обласної прокуратури для подальшого скерування до відповідного органу досудового розслідування.

Так, 24.05.2024 року матеріали кримінального провадження № 0001048 були скеровані з Запорізької обласної прокуратури до СУ ГУНП в Запорізькій області старшому слідчому ОСОБА_11 , для проведення досудового розслідування. Того ж дня слідчий повідомив начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 про початок досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Того ж дня, за усною вимогою начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_12 матеріали кримінального провадження були скеровані до останнього.

Лише 27.05.2024 року перший заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 визначив групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0001048, про що виніс відповідну постанову. Того ж дня, 27.05.2024 року начальник відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_14 , на виконання доручення начальника Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_15 , скерував до останнього кримінальне провадження № 0001048.

Кримінальне провадження № 0001048 перебувало в СУ ГУНП в Запорізькій області менше доби (24.05.2024 отримано СУ ГУНП в Запорізькій області і того ж дня скеровано до Запорізької обласної прокуратури). У період часу з 24.05.2024 року по 27.05.2024 року у вказаному кримінальному провадженні були відсутні процесуальні керівники - процесуальні прокурори. Існує доручення про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001048 до Офісу Генерального прокурора (в матеріалах кримінального провадження воно відсутнє).

Так, після скерування 27.05.2024 року до Офісу Генерального прокурора матеріалів кримінального провадження № 0001048, 31.05.2024 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_7 виносить постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та доручає його проведення ГУНП в Львівській області.

Своєю постанову обґрунтовує наступним: «Орган досудового розслідування не вживає всіх передбачених законом заходів для проведення ефективного розслідування, що унеможливлює повне та об`єктивне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчим та прокурором не вжито заходів щодо встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено осіб, які можуть бути також причетні до збуту підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вогнепальної зброї та бойових припасів, отже, законне процесуальне рішення у стислі строки не забезпечується.».

Так, враховуючи ті обставини, що орган досудового розслідування (СУ 1 УІIIІ в Запорізькій області) фактично отримав кримінальне провадження № 0001048 24.05.2024 року і того ж дня скерував його до Запорізької обласної прокуратури за усним запитом, логічним прийти до висновку що СУ ГУНП в Запорізькій області було позбавлено можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та проводити досудове розслідування.

Постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування не є обґрунтованою, оскільки у ній відсутні відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України).

Захисник вважає рішення заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 у формі постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування та доручає його проведення ГУНП в Львівській області від 31.05.2024 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Для повноти розгляду цієї скарги сторона захисту вважає необхідним витребувати з Офісу Генерального прокурора завірену належним чином копію доручення, посилання на яке мається в супровідному листі від 27.05.2024 № 09/3-424вих-24(на 09/1/1-1191вих-24 від 27.05.2024).

В судовому засіданні захисник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Обвинувачені підтримали позицію свого захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги захисника, подана скарга стороною захисту є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Заступником Генерального прокурора прийнято рішення про винесення постанови про доручення здійснення досудового розслідування Головному управлінню Національнохї поліції у Львівській області. Вказана постанова містить належне обґрунтування не ефективність здійснення досудового розслідування з порушенням розумних строків.

Вислухавши захисника, розглянувши подану скаргу, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, суд доходить наступного висновку.

Так, згідно з ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правиламистатей 314-316цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Отже, у ч. 5 ст. 36 КПК виписано наступну систему елементів процедури: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК України, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування. Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК України.

Зокрема, як вбачається з норм КПК України передбачає три різновиди підслідності, саме: ст. 216 КПК України, визначено органи, на які покладено функцію досудового розслідування, з переліком статей особливої частини КК України або інших ознак, які встановлюють розмежування між компетенцією слідчих органів; ст. 218 КПК України, визначає за територіальним принципом місце здійснення досудового розслідування, відповідно до якого досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення; ч. 5 ст. 36 КПК України передбачає можливість змінити орган, який здійснює досудове розслідування, а саме право прокурора доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Винятком із зазначеного правила є кримінальні провадження, підслідні НАБУ.

Тобто, передумовою реалізації прокурором передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України повноважень, має бути здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

Однак, норми КПК не визначають, що слід розуміти під терміном «неефективне досудове розслідування».

Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень не раз акцентував увагу на необхідності дотримання стандартів ефективності досудового розслідування, наводячи як перелік мінімальних критеріїв цього, як приклад: незалежність, безсторонність, громадський контроль, зразкова ретельність та оперативність (п.44 рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», п.80 рішення у справі «Гордієнко проти України»), так і виокремлюючи цілу систему критеріїв ефективності досудового розслідування, зокрема зазначаючи, що: 1) метою проведення досудового розслідування завжди має бути досягнення завдань кримінального провадження (спрямованість на досягнення завдань кримінального провадження); 2) здійснення досудового розслідування повинно відповідати принципу законності, зокрема забезпечувати ефективне виконання положень національного законодавства (законність); 3) досудовому розслідуванню має бути притаманна засада публічності (ініціативності органу досудового розслідування), яка полягає в оперативній реакції на вчинене кримінальне правопорушення компетентною особою, яка не залежатиме від волі зацікавлених осіб (публічність); 4) вимога розумної швидкості досудового розслідування, що передбачає здійснення процесуальних дій на цьому етапі судочинства без зайвих затримок, їх своєчасність, відсутність необґрунтованого зупинення кримінального провадження тощо (розумна швидкість); 5) всебічність та повнота застосування заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, яка насамперед, передбачає правильність, послідовність та логічність отримання доказів та оперування ними, обґрунтування процесуальних рішень (всебічність та повнота розслідування); 6) незалежність та неупередженість особи, яка здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення (незалежність та неупередженість); 7) прозорість досудового розслідування, захист прав та інтересів потерпілого та його родичів, що передбачає своєчасне надання їм процесуального статусу, залучення до проведення процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами провадження (прозорість); 8) врахування під час досудового розслідування індивідуальних особливостей особи правопорушника, зокрема, його віку, гендерної належності, національності (індивідуалізація); 9) диференціація форм досудового розслідування з метою його оптимізації (диференціація форм розслідування).

Отже, при оцінці ефективності досудового розслідування слід виходити з того, що ефективність досудового розслідування є співвідношенням процесуальних дій, процесуальних рішень, реалізованих учасниками кримінального провадження, а також їх результатів із положеннями КПК, що визначають підстави, умови і порядок їх проведення чи прийняття, з урахуванням оптимальних затрат часу та зусиль на це.

Тобто, для констатації неефективності досудового розслідування необхідна оцінка досудового розслідування для того, щоб прийняти рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Крім того, КПК України у ст. 36 та ст. 110 не передбачає обов`язкового зазначення фрази «неефективне досудове розслідування», а лише вказує на умотивованість прийняття такого рішення керівником прокуратури чи його заступниками.

Зокрема, заступником Генерального прокурора у мотивах постанові про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 31.05.2024 року, зазначено, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що належного додержання вимог кримінального процесуального законодавства щодо повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування в ньому не забезпечено, орган досудового розслідування не вживає всіх передбачених законом заходів дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим та прокурором не вжито заходів щодо встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено осіб, які можуть бути також причетні до збуту підозрюваними вогнепальної зброї та бойових припасів, законне процесуальне рішення у стислі строки не забезпечується.

Враховуючи наведене, суд вважає, що скарга захисника в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 315, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_16 відмовити.

Проголошення повного тексту ухвали 15.11.2024 року 09 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1