Провадження №1-кп/750/649/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004689 від 03.09.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в:

12.09.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засіданні прокурор не з`явився, у поданому клопотанні просив розгляд провести за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Потерпілий повідомлявся про судовий розгляд зазначеного клопотання належним чином, однак у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання, долучені до справи документи та надані суду для огляду матеріали досудового розслідування, суд виходить з такого.

У провадженні слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004689 від 03.09.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за фактом відкритого, із застосуванням насильства, заволодіння невстановленою особою ланцюжком, хрестиком та браслетом з жовтого металу, грошовими коштами в сумі 25000 грн., печатками ТОВ та ФОП, що належать потерпілому ОСОБА_4 , що мало місце 02.09.2014 біля ПТУ №18 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 02.09.2014 до Чернігівського МВ УМВС в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 02.09.2014 невідомі особи, перебуваючи неподалік ПТУ №18 у м. Чернігові заподіяли йому тілесних ушкоджень та відкрито викради золотий ланцюжок з хрестиком, браслет та барсетку з грошовими коштами у сумі 25000 грн.

За вказаним фактом органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, відомості по якому внесено 03.09.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004689 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Як зазначає прокурор, проведеними у ході досудового розслідування слідчим (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, не надалось можливим.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту положень ст.ст. 2, 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Згідно зі ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження розпочато у вересня 2014 року, 02.09.2014 отримано заяву від ОСОБА_4 , дозвіл на огляд автомобіля ОСОБА_4 , проведено огляди місця події (автомобіля та ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ), призначено проведено та отримано висновок 06.09.2014 №535 судової дактилоскопічної експертизи, 05.09.2014 складено план невідкладних слідчо-оперативних заходів у кримінальному провадженні. 05.09.2014 слідчим СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області надано два доручення співробітникам ВКР ЧМВ, в порядку ст. 40 КПК України, щодо здійснення виходу на місце вчинення кримінального правопорушення, з метою встановлення очевидців, котрим може бути відома будь-яка інформація з приводу вчинення даного кримінального правопорушення, та в разі встановлення таких осіб, допитати їх на протокол допиту «свідка» про всі відомі їм обставини справи; перевірити місця можливого збуту вище вказаних речей (вироби із золота), розташовані в районі скоєння даного кримінального правопорушення з метою встановлення місця знаходження викраденого майна; провести радіорозвідку в місці скоєння даного кримінального правопорушення; вжити невідкладених заходів, спрямованих на розкриття даного кримінального правопорушення, а саме встановлення місця знаходження предмету злочинного посягання та осіб, котрі вчинили дане кримінальне правопорушення; провести радіорозвідку за адресами: АДРЕСА_3 , мотивовану відповідь з матеріалами, які містять інформацію про зв`язок отриманий по базових станціях, встановлені під час виконання доручення направити до СВ ЧМВ УМВС України, встановити чи наявні камери відеоспостереження на місці скоєння кримінального правопорушення та при наявності забезпечити вилучення даного відео; перевірити пообліковий контингент, осіб, раніше судимих за аналогічні злочини та осіб, котрі зловживають спиртними напоями і проживають в районі вчинення кримінального правопорушення на їх причетність до даного злочину, а також провести бесіду з вище перерахованим контингентом про можливу відому їм інформацію, яка б мала оперативний інтерес; вжити інших невідкладних заходів, спрямованих на розкриття даного кримінального правопорушення. На виконання вказаного доручення отримано лист від заступника начальника ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 15.09.2014 року, відповідно до якого було здійснено вихід на місце вчинення злочину, перевірено місця можливого збуту викраденого майна, а саме ломбарди м. Чернігова, здійснено обхід прилеглої до місця скоєння злочину території з метою встановлення камер відеоспостереження, які б могли зафіксувати даний злочин та з метою встановлення свідків та очевидців, перевірено осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, осіб, які підпадають під адміністративний нагляд, осіб, які зловживають спиртними напоями, вживають наркотичні засоби, але отримати інформацію, яка б представляла інтерес не виявилось можливим. 05.09.2014 допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В матеріалах справи наявний рапорт заступника начальника ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, відповідно до якого останній просить дозволу, за допомогою можливостей УТОЗ УМВС України в Чернігівській області провести радіотехнічну розвідку за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 247 місце скоєння злочину, а також рапорт від 11.09.2014, згідно якого відповіді на запит щодо проведення радіотехнічної розвідки отримано не було. 04.09.2014 було допитано потерпілого ОСОБА_4 02.09.2014 отримано письмові пояснення від ОСОБА_9 18.09.2014 допитано потерпілого ОСОБА_4 , де під час допиту потерпілий вказує, що вважає причетною до вчинення даного злочину свою колишню цивільну дружину ОСОБА_10 23.10.2014 слідчим надано, в порядку ст. 40 КПК України, доручення працівникам ВКР СЧМВ УМВС України в Чернігівській області, про відібрання детальних пояснень від ОСОБА_10 , з приводу вищезазначеного кримінального правопорушення, допитати таку на протокол допиту свідка, встановити інших осіб, які були свідками вчинення даного злочину, вжити інших невідкладних заходів, спрямованих на розкриття даного кримінального правопорушення; по можливості встановити місце знаходження викраденого майна. На виконання доручення у матеріалах справи будь-яка інформація відсутня. 01.06.2016 старшим слідим ЧВП ГУНП в Чернігівській області надано доручення, в порядку ст. 40 КПК України, оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, про встановлення наявності камер відеоспостереження в місці скоєння злочину, додаткового допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 , витребовування у ОСОБА_4 бірок на викрадені вироби з металу жовтого кольору, при їх відсутності вказати про це у протоколі, вручити пам`ятку про права потерпілого, відібрати пояснення від ОСОБА_10 , допитати в якості свідка ОСОБА_10 , в місці скоєння злочину провести радіорозвідку. На виконання доручення мається рапорт оперуповноваженого ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 30.06.2016, відповідно до якого відібрати пояснення у ОСОБА_10 не представилось можливим, оскільки було зателефоновано на зазначений у дорученні номер телефону, де в розмові остання повідомила, що є вагітною, і що з даного приводу раніше вже була детально допитана, тому нового їй додати нічого. Допитати в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не представилось можливим, оскільки за номерами телефонів, вказаних у доручення, слухавку ніхто не взяв, а зазначеною у доручення адреси: АДРЕСА_4 та в мережі Інтернет виявлено не було. Також в матеріалах справи наявні доручення слідчих від 20.02.2019, 01.07.2023, «_».08.2024 , які дублюють всі попередні, і на їх виконання рапорти, з яких слідує, що жодної інформації на виконання доручень здобуто не було.

Так, незважаючи на те, що потерпілий у заяві та під час допиту повідомляв найменування викрадених у нього виробів з металу жовтого кольору, слідством навіть не встановлено вартість викраденого майна.

Більш того, слідчі (розшукові) дії не здійснювались, радіотехнічна розвідка, доручення на проведення якої неодноразово надавались не здійснена, аналіз такої інформації не проведено.

Тобто жодних дієвих заходів для визначення місця знаходження викрадених предметів або встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вжито не було.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, починаючи з жовтня 2014 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

До того ж, суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.08.2021 (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29.06.2022 (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07.06.2023 (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23) та від 18.10.2023 (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Зазначених законодавчих вимог ні слідчий, ні прокурор не дотримались; у ході досудового розслідування не здійснено всі необхідні слідчі дії щодо встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Зокрема, не встановлено місце знаходження ОСОБА_10 , тобто особи, на яку прямо вказує потерпілий як на особу, що може бути причетною до вчинення відносно нього кримінального правопорушення, при цьому матеріали справи містять рапорт, в якому зазначено, що остання в ході телефонної розмови повідомила, що є вагітною, і що з даного приводу раніше вже була детально допитана, тому нового їй додати нічого, разом з тим жодних протоколів допиту такої особи в якості свідка матеріали кримінального провадження не містять, адреса місцепроживання такої не встановлена, тобто отримано формальну відписку і жодних заходів щодо встановлення місця знаходження такої вжито не було взагалі; не встановлено місцезнаходження викраденого майна, не проведено радіорозвідку на місці події. У кримінальному провадженні остання слідча дія була проведена 18.09.2014 році.

Наведене свідчить про неповноту досудового розслідування і спростовує доводи прокурора про вжиття усіх можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004689 від 03.09.2014, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1