Справа № 203/1715/23
Провадження № 1-в/191/520/24
У Х В А Л А

іменем України

01 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровськавід 22.05.2023 за яким він засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 26.01.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 20.01.2023, 22.01.2023 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 1308,80 грн., 868,50 грн., 627,20 грн. та 1129,60 грн. відповідно.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.10.2023 вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровськавід 22.05.2023 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання у виді позбавлення волі та повністю приєднано покарання у виді штрафу за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць та штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. без конфіскації майна, які виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишено без змін.

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.05.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровськавід 22.05.2023 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 в частині призначеного покарання у виді штрафу 8500 грн. виконувати самостійно. Вирок набрав законної сили 29.06.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 в період з 27.12.2022 по 04.01.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 14011 грн.

Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.08.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.05.2023, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Вирок набрав законної сили 15.09.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_4 в період з 07.12.2022, 16.12.2022 та 04.01.2023 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 1235 грн., 6765,93 грн. та 938 грн. відповідно.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2481,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2022 році становив 1240,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2022 складали 2481 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2648,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1324,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складали 2648,00 грн.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2023, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.10.2023 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, засуджено за діяння, караність якого усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.05.2023, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.10.2023 скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким він засуджений за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2022 за ч.2 ст.369 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки та штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., без конфіскації майна.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1