Справа № 521/2021/24
Пр-ня по справі № 1кп/521/1302/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

15 серпня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0001667 від 23.11.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має неповну середню освіту, працює вантажником на Малиновському ринку в м. Одесі, не одружений, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 .

інші учасники судового провадження: малолітня потерпіла ОСОБА_6 ; законні представники малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 23 листопада 2023 року, приблизно о 18.00 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за адресою мешкання в АДРЕСА_1 , де в кімнаті однокімнатної квартири перебувала його неповнолітня сестра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою ОСОБА_3 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом та перебував у сімейних відносинах, діючи умисно, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи, що потерпіла є неповнолітньою та усвідомлюючи, що вона за своїм безпорадним станом не може розуміти вчинюваних з нею дій та чинити опір, зняв свій одяг та спідню білизну, після чого, підійшов до ліжка, на поверхні якої лежала ОСОБА_6 та наказав зняти їй її одяг та спідню білизну, на що ОСОБА_6 відмовилась.

Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_3 силоміць зняв з неповнолітньої ОСОБА_6 одяг у вигляді штанів від піжами та спідньої білизни. В подальшому ОСОБА_3 ліг зверху неповнолітньої ОСОБА_6 яка перебувала на ліжку у положенні лежачи на спині та почав своїми руками стискати її груди, торкатись пальцями своєї руки її статевого органу і анусу неповнолітньої та торкатись своїми статевими органами полових органів потерпілої і потім анусу, чим вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство).

1.2. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 153 КК, за кваліфікуючими ознаками: вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

2.Покази і правова позиція обвинуваченого. Порядок дослідження доказів.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав і показав, що в день подій, 23 листопада 2023 року з ранку, приблизно з 08 години, він вже знаходився на роботі та почав вживати алкоголь. Працював він вантажником на Малиновському ринку в м. Одесі. Протягом всього дня, майже кожні 15 хвилин він випивав 50 грам горілки або коньяку. В кінці робочого дня, господарка, на яку він працював вигнала його з роботи. Далі він пішов до товариша, де також пив горілку. Після цього пив горілку в одній торговій точці, де продають алкоголь на розлив. Вже після цього приблизно о 21 годині він пішов додому. Знаходився у стані дуже сильного алкогольного сп`яніння. Прийшовши додому, він побачив молодшу сестру, потерпілу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона лежала на ліжку. Він почав її мацати за груди, потім за полові органи. Після цього роздягнув її та сам роздягнувся і почав водити своїм половим органом по її полових органах. Сестра пручалась та казала, щоб він зупинився. Після цього, прийшла мати та друга сестра і потерпіла ОСОБА_6 повідомила, про вказаний факт. Потім мати викликала поліцію.

В теперішній час, ОСОБА_3 вважає, що усвідомив, що вчинив, зрозумів негативні наслідки, в зв`язку з чим просить суворо його не наказувати та надати шанс на виправлення.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої (дослідження показів наданих в порядку ст. 225 КПК) а також дослідженням експертиз, доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку, без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1.Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК повністю доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК доказами.

І.Покази.

3.2.Судом прийнято рішення щодо відсутності необхідності у повторному допиті малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уникнення травмування психіки дитини і розворушення її пам`яті на неприємні спогади.

3.3.Під час судового засідання був досліджений допит малолітньої особи в порядку ст. 225 КПК слідчим суддею, за участю прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, законного представника малолітньої потерпілої сестри ОСОБА_8 та психолога. Дослідження відбулось за участі всіх учасників процесу, в тому числі малолітньої потерпілої ОСОБА_6 .

3.4.З дослідженого аудіо-відео запису допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_6 вбачається наступне. Малолітня показала, що проживає разом з батьками (матір`ю та батьком), старшими сестрою та братом. З матір`ю добрі стосунки, з батьком не дуже. Більше спілкується з матір`ю. Майже зі всіма членами родини їй комфортно проводити час. З братом ОСОБА_9 (обвинуваченим) майже не спілкується. Стосунки ніякі. ОСОБА_10 з ним не ходили за ручку гуляти. В один з днів, її брат ОСОБА_9 був п`яний. Він почав приставати до неї, почав роздягати її, торкатись її за різні частини тіла, в тому числі інтимні частини груди, полові органи. ОСОБА_9 був оголений повністю і ліг на ліжко разом з нею. В цей час намагався своїм половим органом зґвалтувати її. Зі слів малолітньої потерпілої зґвалтування відбулось. Їй було боляче та дуже неприємно. Під час таких дій він також бив її в різні частини тіла. В цей час в квартирі був батько. Але вона боялась сказати батькові. Раніше ОСОБА_9 також робив подібні дії і приставав до неї, торкався інтимних частин тіла, намагався зґвалтувати. Вона казала про це матері і вона захищала її. Після вказаних дій, малолітня потерпіла самостійно зателефонувала в поліцію і повідомила про вказаний факт.

ІІ.Документи докази.

3.5.Рапортом чергового поліцейського, відповідно до якого 23.11.2023 року о 19:03 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.11.2023 року о 18:53 хвилині за адресою АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляє, що її зґвалтував брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Яким чином не пояснює. Детальну інформацію не надає тому що соромиться. Виїздом на місце події слідчо-оперативною групою встановлено, що ОСОБА_3 знаходячись за місцем проживання, в стані алкогольного сп`яніння вчинив розпусні дії у відношенні рідної сестри ОСОБА_6

ІІІ.Експертизи.

3.6.Відповідно до Висновку № 1696 від 21.12.2023 року, судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 , 2009 року народження (14 років), яка проведена КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»: Будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень під час огляду гр. ОСОБА_6 не виявлено. У зв`язку з відсутністю тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 вирішення питань про їх характер, локалізацію, механізм утворення, давність спричинення та ступінь тяжкості є безпредметними. Яких-небудь змін у вигляді почервоніння слизової оболонки присінка піхви, зяяння статевої щілини, воронкоподібного заглиблення в ділянці промежини та анального отвору, атрофії шкіри в ділянці промежини, які б могли виникнути при систематичних механічних діях (тиску) на дані ділянки у гр. ОСОБА_6 не встановлено. Цілістність дівочої пліви у гр. ОСОБА_6 не порушена. Будова дівочої пліви у гр. ОСОБА_6 виключає можливість здійснення з нею статевих актів без ушкодження її цілісності. За даними антропометричних досліджень гр. ОСОБА_6 не досягла статевої зрілості, а знаходиться в періоді статевого дозрівання. Згідно даних висновку судово-імунологічного дослідження № 2147 від 27.11.2023 року 04.12.2023 року відомо, що: «У чотирьох мазках і одному тампоні з вмістом заднього склепіння піхви, чотирьох мазках і одному тампоні з вмістом прямої кишки неповнолітньої громадянки ОСОБА_6 , сперматозоїди не знайдені».

3.7.Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 9 від 09.01.2024 року, який складений Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України»: 1)У потерпілої ОСОБА_6 , 2009 року народження, рівень інтелекту відповідає градації «прикордонна зона» між низькою нормою та інтелектуальним дефектом. Критичні функції мало розвинені, рівень сексуальної обізнаності низький. З особистісних особливостей слід зазначити веденість, підпорядкованість у міжособистісних відносинах. Вказані індивідуально-психологічні особливості не мали суттєвого впливу на характер її свідчень у справі. У потерпілої ОСОБА_6 немає відхилення у психічному розвитку. Потерпіла ОСОБА_6 , виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, могла правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій, але не могла чинити опір. У потерпілої ОСОБА_6 немає схильності до фантазування, навіювання та брехні під час проведення за її участі допиту 24.11.2023 року, який було зафіксовано на відеозапис. 2)Потерпіла ОСОБА_6 на момент скоєння відносно неї кримінального правопорушення, не страждала психічним захворюванням, хворобливим психічним станом, розумовою відсталістю та була здатна правильно сприймати обставини, що мають значення по даному провадженню і дати про них правильні покази. Потерпіла ОСОБА_11 , в теперішній час не страждає психічним захворюванням, хворобливим психічним станом, розумовою відсталістю.

3.8.Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 17 від 12.01.2024 року, який складений Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України»: 1)Згідно відомостей з медичної документації, об`єктивних даних з матеріалів справи, характеризуючих відомостей, ОСОБА_3 , 2000 року народження, зростав і виховувався в багатодітній соціально-неблагополучній сім`ї. У зв`язку з поведінковими порушеннями в підлітковому віці перебував на обстеженні та лікуванні з 18.02.2014 року по 04.03.2014 рік у психіатричному стаціонарі з діагнозом: «несоціалізований розлад поведінки з аутоагресивними тенденціями». У період перебування в стаціонарі не було виявлено хворобливого психічного розладу, розумової відсталості. У наступні роки не звертався до психіатра, не перебував на психіатричному обліку, не лікувався у психіатричному стаціонарі. При обстежені не виявлені клінічні ознаки психічного захворювання або іншого хворобливого психічного розладу; 2) ОСОБА_3 у теперішній час не страждає психічним захворюванням або іншим хворобливим психічним станом та здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 здатний предстати перд слідством та судом. ОСОБА_3 в момент скоєння інкримінованого йому діяння, не страждав психічним захворюванням, не виявляв хворобливого розладу психічної діяльності, він перебував у стані алкогольного сп`яніння та був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

3.9.Згідно висновку судової-цитологічної експертизи № 641 від 29.12.2023 року, яка проведена КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»: В трьох тампонах-змивах з обличчя та правої і лівої рук громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайдені епітеліальні клітини, висловитися щодо можливості походження яких з піхви жінки (жінок) не є можливим через недостатнє виявлення в клітинах диференційних ознак піхвого епітелію, та через відсутність у препаратах ядер клітин епітеліоцитів, придатних для проведення статевоспецифічної діференціації.

3.10.Відповідно до висновку судової-імунологічної експертизи № 2224 від 28.12.2023 року, який складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»: на простирадлі, вилученому 23.11.2023 року за адресою АДРЕСА_1 виявлено кров людини без домішки сперматозоїдів.

3.11.Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 2223 від 28.12.2023 року, який складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»: На піжамних: кофті та штанах, вилучених 23.11.2023 року при огляді квартири АДРЕСА_2 , знайдена кров людини без домішки сперматозоїдів. На піжамних: кофті та штанах, вилучених за вказаною адресою, сперматозоїди не знайдені.

3.12.Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 2215 від 27.12.2023 року, який складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»: На футболці потерпілої ОСОБА_6 , вилученої 23.11.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , виявлено кров людини без домішки сперматозоїдів. На трусах потерпілої ОСОБА_6 , вилучених 23.11.2023 року за адресою АДРЕСА_1 кров та сперматозоїди не виявлені.

3.13.Суд не використовує у доказуванні деякі висновки судових експертиз, оскільки вони не доводять жодних обставин, передбачених ст. 91 КПК.

3.14.Так суд не використовує: 1)Висновок судової-цитологічної експертизи № 614 від 19.12.2023 року складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»; 2)Висновок судово-імунологічної експертизи № 2206 від 20.12.2023 року складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»; 3)Висновок судово-імунологічної експертизи № 2207 від 15.12.2023 року складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»; 4)Висновок судово-імунологічної експертизи № 2263 від 25.12.2023 року складений КУ «Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи»;

4.Оцінка доказів судом.

І. Питання умислу, мотивів, мети правопорушення.

4.1.Оцінюючи об`єктивну сторону правопорушення, суд зазначає, що певні правила поведінки, які в тому числі визначені нормами суспільної моралі, мають свій вираз і в кримінальному законі. У будь-якому випадку, нормальною у сучасному демократичному суспільстві необхідно назвати поведінку, яка не шкодить іншій людині. Тут очевидно ОСОБА_3 хибно зрозумів зміст свободи. Можливість робити все, що нам завгодно, - не вільність і не свобода, скоріше, це образливе зловживання справжньою свободою. Свобода є право робити все, що дозволено законами1.

4.2.У вказаному провадженні, досить гнітючими є фактичні обставини, оскільки вони пов`язані із однією сім`єю. Розбираючи вказану справу, не можна без хвилювання і тривоги оцінити внутрішньо-сімейні стосунки вказаної родини. Не знімаючи вину з обвинуваченого, необхідно розумно показати, що ані батько ані мати не приділяли належної уваги своїм дітям та не виховували їх належним чином, задля належного їх майбутнього. Обвинувачений ОСОБА_3 не мав необхідної батьківської турботи та любові. Фактично він дорослішав і був наданий сам собі. Його турботи, його тривоги та страхи були залишені батьками поза увагою. Відповідно можливо стверджувати, що ОСОБА_3 виріс без необхідної для людини моральності, цінностей, які притаманні людині та чеснот, які роблять з людини людину.

4.3.Щодо безпосередньо дій обвинуваченого, необхідно зазначити, що він ховає їх за станом сильного алкогольного сп`яніння. Сп`яніння знищує в людині як самосвідомість так і правильне розуміння зовнішнього світу, а отже і здатність самовизначеності. Це свого роду втрата влади над розумом, однак яке відбувається з власної вини людини. «Стережіться, щоб серця ваші не погрузли в пияцтві та хмелі» (Лук. 21, 34).

4.4.Однак закон, як відомо, визначає такий стан людини не обставиною, яка пом`якшує дію особи або вибачає її, а навпаки як обставину, яка обтяжує покарання. Вина ОСОБА_3 , як психічне ставлення особи до вчинюваного, очевидно має форму умислу. Він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння. Так він свідомо насильно роздягнув неповнолітню потерпілу, свідомо торкався її інтимних частини тіла, свідомо сам роздягнувся і достав свій статевий орган, який так само свідомо використовував задля задоволення власних егоцентричних, хтивих бажань торкаючись інтимних зон тіла неповнолітньої. Все це відбувалось проти волі останньої, з ознаками насилля, примушування, безчинства. ОСОБА_3 передбачав суспільно небезпечні наслідки своїх протиправних дій. Встановлено, що ОСОБА_3 психічно здорова людина. Він не має жодних розумових відхилень. Так, він можливо слабо розвинутий інтелектуально, але психічно здатний розуміти власні дії, оцінювати, аналізувати, співставляти та робити висновки. Безчинство скоєне ним є лише наслідком пороків які розвинулись в останньому у молодому віці, завдяки відсутності освіти, виховання та культури взаємовідносин з іншими. Суд стверджує, що ОСОБА_3 , очевидно, бажав настання саме таких злочинних наслідків. Не можливо по іншому оцінити дії обвинуваченого, окрім як свідомі дії, направлені на сексуальне насильство.

4.5. Психічний процес, яким є умисел, поєднує в собі декілька елементів, які можуть бути зведені до понять мотиву, мети і плану. Завдяки тому, що задуманий злочин не залишився в області мислення, а перейшов у реальний світ, вибір шляху, хоча б і в загальних рисах, обставлених індивідуальними подробицями, показує нам мотив і мету вчинення злочину. Так, ОСОБА_3 намітив час та місце вчинення задуманого, привів себе у стан алкогольної не свідомості, однак, при цьому залишив місце жахливим думкам із наміром сексуального насильства по відношенню до потерпілої. Він продумав до яких засобів йому доведеться вдатися, коли він буде сам на сам із своєю неповнолітньою сестрою, при цьому ОСОБА_3 скористався найсприятливішою обстановкою, коли вдома не було матері та сестер, а батько знаходився у стані алкогольного сп`яніння на кухні. Тобто, разом із вибором шляху, обвинувачений намалював і план майбутнього злочину.

4.6.Бажання, стає двигуном, спонуканням або мотивом всієї пізнішої розумової та фізичної діяльності людини, що втілилася в навмисному злочинному діянні. Постановка мети природно призводить до вибору шляху, який поведе у цій меті, до створення злочинного наміру, який є другим елементом навмисної вини. У даному випадку, метою ОСОБА_3 було досягнення хтивості за допомогою сексуального насилля. Проявилось це у формі торкань інтимних частин тіла неповнолітньої потерпілої, торкання геніталій жертви, статевим органом аб?юзера; можливо навіть у останнього було у думках намагання вступити у статевий зв`язок із неповнолітньою. У будь-якому випадку, рівень насилля, що відбувся у відношенні потерпілої був достатній для висновку про те, що такі дії є кримінально караними. Відповідно злочинним наміром, мотивом дій ОСОБА_3 став неконтрольований потяг до непоміркованого жадання злягання, як форми тваринних втіх і самозадоволення. При цьому, такі дії не були пов`язані із проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої.

4.7.Таким чином, оцінюючи дії обвинуваченого, які залишились у навколишньому світі, можливо стверджувально означати, що ОСОБА_3 мав намір на насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язаних із проникнення в тіло іншої особи. Він вчинив такі дії, тим самим реалізував всі свої наміри і мотиви, досягнувши своєї мети.

4.8.Аналізуючи покази обвинуваченого необхідно зазначити наступне. ОСОБА_3 давав досить абстрактні, досить поверхневі покази щодо безпосередньо об`єкту правопорушення. Так само і сторони, прокурор і захист, з`ясовуючи деталі дій обвинуваченого у відношенні потерпілої, обмежувались загальними питаннями. Очевидно, що сам зміст злочину не дає можливості розуму на більш широке коло запитань, для з`ясування картини правопорушення. Певна сором`язливість та збентеження від поданої обвинуваченим інформації, призводять до думки, про намагання уникнути незручних питань.

4.9.Разом з тим, з показів обвинуваченого можливо зрозуміти, що його дії у вигляді сексуальних дій з статевими органами як сестри так і своїх, а також фізичний примус очевидно мали характер насильницьких дій сексуального характеру, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої. Навіть абстрактний характер таких показів, без деталізації дій обвинуваченого, надає право на думку, що мало місце сексуальне насилля, не пов`язане із проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої.

4.10.Окремо суд оцінює здатність ОСОБА_3 до запам`ятовування своїх дій, які він вчиняв по відношенню до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 . Враховуючи, що він знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння і саме такий стан з його слів привів його до вчинення правопорушення, факт запам`ятовування конкретних дій, пов`язаних із сексуальним насиллям, у стані сп`яніння, лише доповнює думку про умисні, цілеспрямовані, усвідомлені дії ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітньої потерпілої. Те, що перебувало у його свідомості, те, що він відчував та бажав, він втілив у життя, при зручній нагоді.

4.11.Відповідно суд дослідивши докази і на їх основі фактичні обставини, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК доведена поза розумним сумнівом.

5.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

5.1.Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Щодо каяття, то я особисто його не знайшов у висловлюваннях та проявлених почуттях обвинуваченого у суді. Безумовно, зала судового засідання та коло осіб, що в ньому знаходяться, не сприяють обвинуваченому у реалізації можливості проявити свої найпотаємніші почуття. Разом з тим, щире каяття це такий стан душі, при якому свідоме бажання каятись і переконливо доводити свої почуття до іншого неможливо стримати або втиснути у загальнолюдські форми.

5.2.Неодноразово мною у інших судових справах зазначалось, що каяття властиво особі, яка має відповідні поклики душі2. ОСОБА_12 розумно оцінюючи події минулого, справді переживає смуток, журбу та тугу з приводу власного вчинка. Вона страждає і її страждання передається іншим. Навіть сухе мовчання здатне передати відчуття людини і її пригнічений душевний стан.

5.3.Кожна сумлінна особа знає та відчуває, що вчинивши навіть дрібний поганий вчинок ти відчуваєш сором та неабияке стидовисько. Тобі здається, як це дуже часто описують у літературі, що краще б крізь землю провалитись. «… ОСОБА_13 може бути лише серце. Найголовнішого очима не побачиш»3. І справді, каяття це справа більше серця ніж холодного розуму, яке очима не побачиш, однак обов`язково відчуєш.

5.4.У даному випадку такого каяття суд в особистості ОСОБА_3 не знаходить. Пригніченість і сором, які можливо побачити в емоціях обвинуваченого, дуже тісно зв`язані з можливим в майбутньому кримінальним покаранням. Такий підхід, нічого спільного із каяттям не має.

5.5.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

6.Мотиви призначення покарання.

6.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

6.2.Встановлено що ОСОБА_3 знаходиться у віці 24 роки (станом на день ухвалення вироку). Отримав лише неповну середню освіту (9 класів). Ніде не навчався, оскільки не бажав. В теперішній час ніде не навчається. Працює вантажником на « ОСОБА_14 ринку». Проживає спільно з батьками та трьома сестрами в однокімнатній квартирі. Раніше не судимий.

6.3.Із умов життя обвинуваченого та неповнолітньої потерпілої можливо зрозуміти, що традиційних сімейних стосунків в родині ОСОБА_15 не було. Батько зловживає алкогольними напоями. Мати, яка була законним представником неповнолітньої потерпілої, вражає своєю байдужістю до виявлених проблем у сім`ї. Очевидно дуже погані умови для життя дітей, відсутність роздільного проживання різностатевих дітей, відсутність достатньої кількості кімнат для життя, відсутність достатніх фінансових можливостей для навчання дітей, та відсутність розумової здатності у батьків для навчання своїх дітей, все це і багато інших супутніх обставин призвели в цілому до вчинення ОСОБА_3 вказаного правопорушення.

6.4.Атмосфера у сім`ї Арабулових дуже шкідлива як з точки зору моральності і етики, так і з точки зору звичайних людських і сімейних цінностей. Сам ОСОБА_3 зі слів вживає алкоголь приблизно з 15 років. Останній рік вживає алкоголь кожний день у великих розмірах. Жодного розвитку інтелектуального не здійснює, не має розумних потягів до знань, не має хобі та звички до здорового проводження часу. Жодних інтересів, які б допомагали у пізнанні світу ОСОБА_3 не має. Батьки обвинуваченого, в силу власних обмежених розумових здібностей, не прививали останньому звичайних людських цінностей життя і спілкування у суспільстві.

6.5.Як вже зазначалось раніше, вказаний злочин є морально низьким і складним для сприйняття, у зв`язку із вчиненням його в колі однієї сім`ї. Очевидно наслідками від злочину стануть крайнє складні стосунки між неповнолітньою потерпілою та матір`ю і сестрами, які нажаль оцінивши події, вважали, що ОСОБА_3 може з легкістю повернутись додому та продовжити співіснувати разом з ними. Як можливо побачити, інтереси неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 зовсім не враховуються.

6.7.Позиція самого ОСОБА_3 також трохи дивує, оскільки він вважає, що може при існуючому порядку речей, у випадку звільнення його з-під варти, щонайменше повернутись у суспільство та змінивши місце проживання, продовжити власне життя, без будь-яких турбот. Лише потрібно не вживати більше алкоголь та не робити дурних речей. Саме такі висловлювання призвели мене до думки, про відсутність каяття у обвинуваченого, оскільки він не бажає розумно оцінити свої дії та не бажає зануритись у страждання, які він спричинив іншій людині, близькій йому людині, рідній йому людині, яка до вказаних подій, можливо бажала б відчувати підтримку і опору від старшого брата. Натомість отримала відчуття переляку, сорому, пригніченості, безчестя. На фоні позиції рідних сестер та матері, всі такі відчуття посилюються та набувають ознак негативних комплексів, обмежень у свідомості, що в подальшому можуть бути джерелом різних видів фобій і захворювань психічної діяльності у неповнолітньої.

6.8.Оцінюючи всі наявні факти і обставини життя обвинуваченого, а також властивості самого злочину, те, що останній вчинив умисні тяжкі дії по відношенню до неповнолітньої потерпілої, суд вважає, що обвинувачений заслуговує на адекватне порушеному праву покарання.

6.9.Я далекий від думки, що ізоляція обвинуваченого від суспільства здатна перевиховати особу і зробити з нього повноцінного члена громади. Натомість, іншого шляху кримінальний закон суду не дає. Окрім того, це єдиний шлях тимчасово обмежити спілкування потерпілої з аб?юзером, а також це єдина справедлива можливість для кари останньому, що буде полягати у обмеженні свободи і прав ОСОБА_3 . Можливо страх покарання у майбутньому буде стримувати ОСОБА_3 від вчинення будь-яких правопорушень. Щонайменше таку мету переслідує покарання.

6.10.Таким чином, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Строк покарання повинен бути призначений в межах, передбачених у відповідній нормі закону.

6.11.Підстав для застосування положень закону передбаченого ст. ст. 69, 75 КК, суд не знаходить. Мотиви для такої думки визначені вище у вироку. Зміст злочину та його загально-моральні наслідки не дають право на послаблення покарання.

6.12.Як відомо, кримінальне покарання є та частина науки кримінального права, яка найгірше була розроблена, а тому застосування тільки розуму у діяльності суду при визначені покарання, очевидно недостатньо. У вказаному питанні, багато емпатії, почуттів, що робить застосування покарання досить свавільним. Разом з тим, для збереження об`єктивності та неупередженості суд зважує на терезах інтереси потерпілої, інтереси суспільства та інтереси обвинуваченого. Оцінюючи позицію обвинуваченого, відсутність в нього гідності визнати власні помилки, відсутність в нього розуміння страшних негативних наслідків всередині сім`ї, що настали після його розпусних дій та захищаючи інтереси потерпілої і суспільства від можливих ітераційних дій обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання більше ніж мінімальне, передбачене у санкції статті. Таке покарання повинно бути у межах середнього розміру, а саме шести років. Саме такий вид та строк покарання буде відповідати фактичним обставинам скоєного та особистості обвинуваченого.

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

7.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2.Речові докази 1)чоловічу спідню білизну (труси) червоно-чорного кольору, яку було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 ; 2)спідню білизну (труси) сірого кольору з біологічними виділеннями; дві наволочки фіолетового кольору; штани та кофта дитячі (піжама) з біологічними виділеннями; футболка малинового кольору; наволочка білого кольору в клітинку; наволочка рожевого кольору які було виявлено та вилучено під час проведення огляду квартири АДРЕСА_2 відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК підлягають знищенню, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.

7.3.Враховуючи вид покарання та вже існуючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити такий вид запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду.

7.4.На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК та ст. 6-1 КВК направити вирок суду до Міністерства Юстиції України (який є держателем реєстру) для внесення відомостей про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

7.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.4.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.5.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду, а саме з 23.11.2023 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.6.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2023 року, а саме з: 1) чоловічої спідньої білизни (трусів) червоно-чорного кольору, які було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 .

1.7.Скасувати заборону, накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.8.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2023 року, а саме з: 1) спідньої білизни (трусів) сірого кольору з біологічними виділеннями; двох наволочок фіолетового кольору; штанів та кофти дитячої (піжама) з біологічними виділеннями; футболки малинового кольору; наволочки білого кольору в клітинку; наволочки рожевого кольору які було виявлено та вилучено під час проведення огляду квартири АДРЕСА_2 .

1.9.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.10.Речові докази у кримінальному провадженні: 1)чоловічу спідню білизну (труси) червоно-чорного кольору, яку було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 ; 2)спідню білизну (труси) сірого кольору з біологічними виділеннями; дві наволочки фіолетового кольору; штани та кофта дитячі (піжама) з біологічними виділеннями; футболка малинового кольору; наволочка білого кольору в клітинку; наволочка рожевого кольору які було виявлено та вилучено під час проведення огляду квартири АДРЕСА_2 знищити.

1.11.Наприавити вирок суду до Міністерства Юстиції України для внесення відомостей про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, в порядку п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК та ст. 6-1 КВК.

1.12.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.13.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.14.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.15.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1]Шарль-Луї де Монтеск?є, Трактат «Про дух законів» 1748 р., Книга одинадцята, Глава ІІІ а. 149. Репринтна копія, Видавництво «Рипол класик» 2018 рік.

[2]Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року; Справа № 521/1616616/23, Провадження№ 1кп/521/1003/24.

[3]Антуан де Сент-Екзюпері, повість-казка «Маленький принц».

1 Шарль-Луї де Монтеск?є, Трактат «Про дух законів» 1748 р., Книга одинадцята, Глава ІІІ а. 149. Репринтна копія, Видавництво «Рипол класик» 2018 рік.

2 Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року; Справа № 521/1616616/23, Провадження№ 1кп/521/1003/24.

3 Антуан де Сент-Екзюпері, повість-казка «Маленький принц».