Справа № 333/1606/24
Номер провадження 1-кп/333/569/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в ході розгляду в судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не маючого малолітніх тa неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не маючого малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні від представника потерпілого ОСОБА_8 надійшло клопотання, яке підтримав потерпілий, про скасування арешту на автомобіль марки «GEELY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , та який знаходиться у користуванні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт майна забезпечує його зберігання як речового доказу саме в тому вигляді, в якому воно було вилучено.

Інші учасники провадження при вирішенні зазначеного питання покладалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2024, було задоволено клопотання слідчого та на вказане майно було накладено арешт.

Прийняття вказаного судового рішення було обумовлено необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Отже, арешт накладено в межах розслідування кримінального правопорушення цілком обґрунтовано та відповідно до чинного законодавства.

Що стосується доводів адвоката, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, суд зауважує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, речові докази досліджено не в повному обсязі.

Крім того, як повідомлено потерпілим в судовому засіданні і не спростовується матеріалами кримінального провадження, автомобіль знаходиться у нього на відповідальному зберіганні, він має можливість користуватися ним та забезпечувати належні умови зберігання. Необхідність скасування арешту обумовлюється бажанням потерпілого здійснити відчуження даного автомобіля.

Отже, в ході судового розгляду клопотання заявником не доведено наявності достатніх підстав для скасування заходу забезпечення кримінального провадження, так само як не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника потерпілого та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1