Справа № 192/1206/23
Провадження № 1-і/192/8/24
Ухвала

Іменем України

07 серпня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000290, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час утримується у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Солонянського району Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000290, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

05 серпня 2024 року від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

У судове засідання, призначене на 07 серпня 2024 року, не прибули потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , подали заяви, за змістом яких просили проводити судовий розгляд без їх участі.

Учасники справи не заперечували проти продовження судового розгляду за відсутності потерпілих.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , підтримав. Клопотання обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні вивчено особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони не зменшились.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується негативно, як схильний до зловживання спиртними напоями, сім?ї не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв?язків, та обвинувачений усвідомлює, що він може понести покарання, в період невідбутого строку покарання за вчинення злочину, знову обвинувачується у вчиненні нового злочину проти власності. Крім того, ОСОБА_4 не працює, заробітку не має, тобто засобів для існування не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків та буде спонукати його до вчинення злочинів проти власності.

На думку прокурора, запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як обвинувачений постійного джерела доходу не має, міцні соціальні зв`язки відсутні, засоби для проживання отримує виключно за рахунок випадкових заробітків.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати домашній арешт, посилався на те, що він не переховувався, з`являвся до слідчого та слідчого судді на під час досудового розслідування. За змістом пояснень обвинуваченого, будинок за адресою, де він зареєстрований, зруйнований та не придатний для життя, фактично він близько трьох років проживав у АДРЕСА_1 , у будинку його вітчима ОСОБА_8 , у цьому будинку також проживає його зведена сестра ОСОБА_9 .

Захисник проти клопотання прокурора також заперечував, вважав, що є підстави для зміни запобіжного на більш м`який нічний домашній арешт, також посилався на те, що ризики прокурором не доведені.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

У червні 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт, згідно з яким ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що 04.05.2023 приблизно о 16 год 30 хв, перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом розбиття вікна проник через віконну раму до вищезазначеного домоволодіння. Після цього, ОСОБА_4 викрав з трьох цегляних пічок, які знаходились в середині даного домоволодіння 14 (чотирнадцять) металевих фрагментів, зроблених з чавуну, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 649 гривень 22 копійки.

Дані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 19.05.2023 приблизно о 15 год 00 хв перебував в гостях у потерпілого ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, вчиненого в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв зі столу мобільний телефон марки «NOMI», моделі «і5012», темно-синього кольору, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1175 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні 07 серпня 2024 року прокурор надав суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, згідно з яким зменшив обсяг обвинувачення та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04.05.2023 приблизно о 16 год 30 хв, перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом розбиття вікна проник через віконну раму до вищезазначеного домоволодіння. Після цього, ОСОБА_4 викрав з трьох цегляних пічок, які знаходились в середині даного домоволодіння 14 (чотирнадцять) металевих фрагментів, зроблених з чавуну, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 649 гривень 22 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На досудовому слідстві 08 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 серпня 2023 року з правом внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн, які потрібно внести на депозитний рахунок до спливу терміну тримання під вартою. Слідчим суддею постановлено у разі внесення застави звільнити ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 11.02.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 04.04.2022 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 10 днів, має зареєстроване місце проживання, але проживає за іншою адресою, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, не перебуває на військовому обліку, за місцем проживання характеризується негативно, як схильний до вживання спиртними напоями, авторитетом серед жителів села не користується, в громадському житті участі не приймає.

31 липня 2023 року суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 2 вересня 2023 року, 20 вересня 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 17 листопада 2023 року, 13 листопада 2023 року до 10 січня 2024 року, 10 січня 2024 року до 06 березня 2024 року, 06 березня 2024 року до 01 травня 2024 року та 22 квітня 2024 року до 19 червня 2024 року, 17 червня 2024 року до 14 серпня 2024 року.

Суд вважає, що на теперішній продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Однак, суд вважає, що цей ризик зменшився, враховуючи, зменшення прокурором обсягу обвинувачення.

Суд також вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у період його умовно-дострокового звільнення. Проте, з урахуванням тривалого перебування обвинуваченого під вартою та зменшення обсягу обвинувачення, на думку суду, продовження тримання обвинуваченого під вартою було б занадто суворим та не виправдним запобіжним заходом.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що наразі прокурором не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не доцільним та до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом пояснень обвинуваченого у судовому засіданні, він близько трьох років до взяття його під варту проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана адреса також зазначена як адреса фактичного місця проживання обвинуваченого в обвинувальному акті.

Окрім того, прокурор у судовому засіданні повідомив, що відповідно до довідки-характеристики обвинуваченого, наданої Виконкомом Солонянської селищної ради, обвинувачений проживав за вказаною адресою без реєстрації.

За таких обставин суд вважає, що до обвинуваченого потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання із забороною залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби, за винятком необхідності у невідкладній медичні допомозі, випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, строком до 04 жовтня 2024 року включно та покласти на обвинуваченого обов`язки згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку суду, такий запобіжний захід є виправданим, відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначеним ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Зважаючи на викладені обставини, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу суд задовольняє частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби, за винятком необхідності у невідкладній медичній допомозі, випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, строком до 04 жовтня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України до 04 жовтня 2024 року включно такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора;

не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні клопотання прокурора в іншій частині відмовити.

Ухвала діє до 04 жовтня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1