Справа 556/2706/24
Номер провадження 1-в/556/346/2024
У Х В А Л А

Іменем України

28.10.2024 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, в режимі відеоконференції, клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за ч.2,ч.3 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, до засудження не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2022 року за ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.4, ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2024 року, за ч.4 ст. 185, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Початок строку: 02.05.2024.

В С Т А Н О В И В:

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернувсязахисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2024, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2022 року - 2 (два) місяці позбавлення волі, ОСОБА_5 , остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Вказаним вироком ОСОБА_5 , визнаний винуватим у вчиненні крадіжок по чотирьох епізодах: 29.03.2024 - на суму 332,50 грн; 30.03.2024 - на суму 665,00 грн., 31.03.2024 - на суму 622,50 грн., 05.04.2024 на суму 397,40 грн.

09.08.2024 року набрав чинності ЗУ №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким декриміналізовано кримінальну відповідальність за крадіжки на суму меншу за 3 028 грн. (станом на 2024 рік).

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, просить звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2024 року у справі №161/11868/24 за ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали, надали пояснення в межах заявленого клопотання.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2022 2 (два) місяці позбавлення волі, призначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з 02 травня 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Вирок набрав законної сили - 16.08.2024.

Відповідно до даного вироку ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану: 29.03.2024 - на суму 332,50 грн; 30.03.2024 - на суму 665,00 грн., 31.03.2024 - на суму 622,50 грн., 05.04.2024 на суму 397,40 грн.

09.08.2024 року набрав чинностіЗакон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(надаліЗакон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаногоЗакону №3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушеннябула викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденнямчужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

При цьому вартість чужого майна, яка вважається дрібною, встановлюється у ст. 51 КУпАП, а не в Особливій частині КК України. Тобто, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки, а отже норми статті 51 КУпАП є невід`ємною складовою законодавства України про кримінальну відповідальність в аспекті застосування статті 185 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цьогоКодексута/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексудля відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будьякого платника податку.

Отже, після набрання чинностіЗакону України №3886-ІХ дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогамист. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказане узгоджуються і з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексуУкраїни за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що станом на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, а саме станом на 29.03.2024 на суму 332,50 грн.; 2) 30.03.2024 на загальну суму 665 грн.; 3) 31.03.2024 на загальну суму 622,50 грн.; 4) 05.04.2024 на загальну суму 397,40 грн. два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 3028 грн., що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст. 5 та ч.2 ст.74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України,Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.336,537,539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотанняадвоката ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання, згідно ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2024 за ч. 4 ст. 185, 71 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1