Справа № 591/5998/22
Провадження № 1-кп/591/601/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0000273 від 16.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та запал типу НОМЕР_18 є бойовими припасами та вибуховими речовинами, так як у період часу з 28.11.2018 по 23.06.2019 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, здійснив незаконне перенесення бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне носіння боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, та почав їх незаконно потай зберігати за місцем свого фактичного проживання.

У період часу з 18 год. 12 хв. до 21 год. 12 хв. 23.08.2022, під час проведення обшуку квартири за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та один запал типу НОМЕР_18 до гранат.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-22/9782-ВТХ від 24.08.2022, наданий на дослідження вилучений 23.08.2022 предмет, схожий на корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням та один запал типу НОМЕР_18 з маркуванням до гранат відповідно є корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, спорядженого вибуховою речовиною (тротил) та засобом підриву (детонування) - уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим НОМЕР_18 промислового виготовлення, що застосовуються для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42. Надані на дослідження предмети корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручної гранати модернізований НОМЕР_18 є основними комплектуючими частинами ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 і при конструктивному поєднанні утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, яка належить до категорії бойові припаси. Утворена при конструктивному поєднанні корпусу ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим НОМЕР_18 ручна осколкова оборонна граната Ф-1 споряджена вибуховою речовиною придатна до вибуху.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-22/10859-ВТХ від 11.11.2022, наданий на дослідження вилучений 23.08.2022 предмет, схожий на корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням НОМЕР_14 є корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, спорядженого вибуховою речовиною (тротил). Наданий на дослідження корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 відноситься до зарядів вибухової речовини у міцному (металевому) корпусі. Вибухова речовина, якою споряджений предмет вилучений 23.08.2022 схожий на корпус ручної гранати Ф-1 із маркуванням НОМЕР_17, придатна до вибуху (за умови наявності засобу підриву).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному, без передбаченого законом дозволу придбанні, носінні та зберіганні двох корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 та одного запалу типу НОМЕР_18 до гранат за місцем свого проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному поводженні з бойовими припасами та вибуховими речовинами.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав, користуючись правом, закріпленим у ст. 63 Конституції України не свідчити проти себе, відмовився надавати покази щодо обставин обвинувачення.

Незважаючи на невизнання вини, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, приходить до висновку, що прокурором доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Так, винуватість ОСОБА_4 підтверджується такими доказами:

-протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , від 23.08.2022, який проводився у період часу з 18-12 год. до 21-12 год., Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 23.08.2022, згідно яких за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 виявлено, окрім іншого, два корпуси гранат Ф-1 з маркуванням та запал типу НОМЕР_18 до гранат з маркуванням (т.1 а.п. 48-57).

Сторона захисту вказувала про неналежність та недопустимість цього доказу, оскільки ОСОБА_4 був затриманий за незаконне зберігання боєприпасів до початку проведення обшуку, а під час затримання у ОСОБА_4 були вилучені ключі від квартири, тому до початку обшуку до квартири могли потрапити сторонні речі. ОСОБА_4 до обшуку не залучили, хоча він був вже затриманий.

Суд не знаходить обґрунтованими такі доводи захисника, оскільки, як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_4 від 23.08.2022, у останнього під час особистого обшуку були влучені мобільний телефон, посвідчення УБД та добровольця територіальної оборони. В протоколі затримання мається власноручний запис ОСОБА_4 про відсутність клопотань, скарг чи заяв. Серед зауважень в протоколі затримання захисником зазначено, що особу було фактично затримано о 17:00 годині з порушенням ст. 208 КПК (стосовно часу затримання та складання протоколу) та ч.7 ст. 223 КПК України (проведення обшуку без понятих) (т.1 а.п.145-149).

Тобто, ключі у ОСОБА_4 не вилучались під час затримання та будь-якої згадки про них не було, а отже є вигаданими доводи сторони захисту, що до квартири могли потрапити сторонні речі у період з моменту затримання ОСОБА_4 до початку слідчої дії.

Також сторона захисту вказувала на те, що відеофіксація обшуку велась не спочатку, часу на відеозаписі не видно, а дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_6 не було вдома на початку слідчої дії.

Для з`ясування цих обставин, в судовому засіданні були допитані в якості свідків поняті, які були присутні під час обшуку квартири - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які показали, що перебували біля школи АДРЕСА_3 ), до них підійшли та попросили бути присутніми на обшуку в гуртожитку в якості понятих, на що вони погодились. Двері до квартири відчинила жінка, ще вдома було двоє дітей. Жінці зачитали права, запропонували видати речі добровільно, ОСОБА_4 вдома не було. Під час обшуку знайшли запал, гранати, автомат. Жінка пояснювала, що ці речі належать її чоловіку, який проходить службу. Час проведення обшуку не пам`ятають, зазначили, що завершився обшук ввечері, їх підвезли додому поліцейські, бо вже була комендантська година.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис слідчої дії, вбачається, що відеозапис розпочинається в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , на відеозаписі відсутні відомості щодо його дати та часу. Водночас, слідчий на початку відеозапису повідомляє в присутності ОСОБА_6 та понятих, що слідча дія розпочинається о 18 год 12 хв 23.08.2022. Вбачається, що на час початку фіксації, ОСОБА_6 , яка повідомила, що мешкає в цій квартирі з чоловіком ОСОБА_4 , вже вручена ухвала слідчого судді.

Будь-яких зауважень щодо проведення слідчої дії, часу її початку чи відсутності жінки вдома на час початку слідчої дії, від учасників не надходило, тому вказані зауваження захисника не є такими, що впливають на визнання цього доказу недопустимим.

Ані стороною захисту ані стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про допит ОСОБА_6 щодо обставин, на які вказувала сторона захисту, вказуючи на недопустимість цього доказу.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується такими доказами:

-Висновком експерта від 24.08.2022 №СЕ-19/119-22/9782-ВТХ підтверджено, що вилучені 23.08.2022 два корпуси гранат Ф-1з маркуванням та запал типу НОМЕР_18 до гранат з маркуванням є корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, спорядженого вибуховою речовиною (тротил) та засобом підриву (детонування) - уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим НОМЕР_18 промислового виготовлення, що застосовуються для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42. Надані на дослідження предмети корпус ручної гранати модернізований НОМЕР_18 є основними комплектуючими частинами ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 і при конструктивному поєднанні утворюють остаточно спорядження - ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до категорії бойові припаси. Утворена при конструктивному поєднанні корпусу ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим НОМЕР_18 ручна осколкова оборонна граната Ф-1 споряджена вибуховою речовиною придатна до вибуху (а.п. 58-75);

-Висновком експерта від 11.11.2022 №СЕ-19/119-22/10859-ВТХ, підтверджено, що вилучений 23.08.2022 корпус ручної гранати Ф-1 із маркування НОМЕР_14 є корпусом осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, спорядженого вибуховою речовиною (тротил), який не відноситься до категорії боєприпасів (вибухових пристроїв), а відноситься до зарядів вибухової речовини у міцному (металевому) корпусі. Вибухова речовина, якою споряджений вилучений предмет, придатна до вибуху (за умови наявності засобу підриву) (т.1 а.п. 77-89);

-Згідно відповіді на запит ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була видана зброя АК-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини та набої у кількості 120 шт. Інша зброя та боєприпаси, у тому числі гранати Ф-1 - не видавалися (т.1 а.п. 91-92);

-Протоколом за результатами проведення НСРД у кримінальному провадженні 0000287, а саме аудіо-, відео контроль місця - спеціально облаштованої камери №73 ДУ «Сумський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_4 (т.1 а.п. 93-96, 136-144), з якого вбачається, що ОСОБА_4 вдома зберігав гранати.

Щодо використання цього протоколу НСРД у кримінальному провадженні з іншого кримінального провадження без отримання відповідного дозволу слідчого судді, слід зазначити наступне.

Постановою заступника начальника відділу Сумської обласної прокуратури від 25.08.2022 матеріали досудових розслідувань 0000168 від 03.08.2022 за ч.1 ст. 263 КК України (в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 ) та 0000287 від 29.04.2022 за ч.1 ст. 115 КК України були об`єднані в одне провадження № 0000287, оскільки встановлено, що до вчинення вказаних правопорушень причетна одна особа.

Положення ст. 217 КПК України при цьому передбачають об`єднання матеріалів досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Так, в об`єднаному кримінальному провадженні 0000287 за ч.1 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України, в якому перевірялась причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, та в якому 24.08.2022 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, 30.08.2022 був наданий дозвіл слідчим суддею Сумського апеляційного суду на проведення НСРД - аудіо-, відеоконтроль місця, а саме спеціально облаштованої камери №73 ДУ «Сумський слідчий ізолятор», в якій перебуває затриманий за ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 .

Далі, 16.11.2022 постановою заступника начальника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 було виділено з кримінального провадження 0000287 в окреме провадження 000273 матеріали в оригіналі та копіях відносно ОСОБА_4 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, оскільки було зібрано достатньо доказів для завершення досудового розслідування та складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.п. 144).

Згідно висновків постанови ККС ВС від 10.12.2020 у справі № 751/602/18, якщо постановою про виділення матеріалів досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування, у тому числі докази, отримані в результаті негласних слідчих (розшукових) дій, в окреме кримінальне провадження, а в результаті їх проведення виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке розслідується в даному кримінальному провадженні, на підставі ст. 257 КПК використання цих матеріалів у виділеному кримінальному провадженні не потребує отримання ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене вище та на положення статей 217, 257 КПК у кримінальному провадженні була відсутня необхідність для звернення прокурора до слідчого судді із клопотанням про використання інформації, отриманої в результаті проведення НСРД у кримінальному провадженні 0000287, в кримінальному провадженні № 0000273 від 16.11.2022. Стороною обвинувачення дотримано порядку, встановленого ст. 217 КПК щодо об`єднання та виділення кримінальних проваджень, отже підстав для визнання цього доказу недопустимим у суду немає.

Аналогічні висновки викладені в постанові ККС ВС від 21.04.2021 у справі № 712/48/15-к.

Щодо відсутності конкретного переліку матеріалів, які підлягають виділенню, то це також не є підставою для визнання доказів недопустимими і не свідчить про незаконне походження їх з одного кримінального провадження в інше. Такі висновки Верховний Суд зробив у постанові від 24.05.2023 у справі №761/7173/18.

Крім того, захисник просив визнати фактичні дані, зафіксовані у вищенаведеному протоколі НСРД, недопустимим доказом згідно концепції плодів отруєного дерева через те, що ОСОБА_4 був незаконно затриманий, а отже в камеру слідчого ізолятору також був поміщений незаконно та утримувався там незаконно, а отже відомості внаслідок проведеної негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль камери в слідчому ізоляторі, є отриманими внаслідок істотного порушення прав ОСОБА_4 та мають бути визнані недопустимими.

Такі доводи захисника суд вважає необґрунтованими з огляду на таке: згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, о 19-00 год. 23.08.2022 затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровольця ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстави наявності сукупності очевидних ознак та тілі, одязі чи місці події, які вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин. При цьому, під час особистого обшуку ОСОБА_4 , в присутності понятих, були вилучені мобільний телефон в чохлі, посвідчення УБД, посвідчення добровольця територіальної оборони, які в подальшому не були визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 25.08.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 21.10.2022 (а.п. 116).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30.09.2022 вищенаведене судове рішення від 25.08.2022 було скасовано та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання. При цьому суд апеляційної інстанції не встановлював факту незаконного затримання ОСОБА_4 , зазначивши, що такі доводи не є предметом даного апеляційного розгляду (а.п.117-124).

Таким чином, ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не внаслідок затримання та не на підставі протоколу затримання, а на підставі судового рішення Зарічного районного суду м.Суми від 25.08.2022, тому підстав для визнання результатів НСРД недопустимим доказом у суду немає.

Дозвіл на проведення НСРД в камері СІЗО також був отриманий після застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , а саме 29.08.2022 слідчий звернувся з клопотанням про дозвіл на проведення НСРД, а 30.08.2022 був наданий відповідний дозвіл слідчим суддею Сумського апеляційного суду.

Крім того, захисником не доведено, що в порядку ст. 206 КПК України подавались заяви на незаконне затримання/утримання ОСОБА_4 під час досудового розслідування.

Водночас, суд визнає протокол затримання ОСОБА_4 неналежним доказом, оскільки будь-яких фактичних даних про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для справи, ним не встановлено.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для визнання протоколу затримання ОСОБА_4 недопустимим доказом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що є командиром взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.03.2022. Заїка проходив службу в його взводі 2 чи 3 зміни в квітні або травні 2022 року. Зброя в ІНФОРМАЦІЯ_4 обліковується. Зброя, гранати видаються під розписку. Не знає, чи отримував ОСОБА_4 гранати. У них на блокпосту гранати йому не видавалися. Не знає чи зберігав ОСОБА_4 вдома зброю.

Таким чином, докази щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх правдивості.

Також були досліджені докази сторони захисту, а саме відеозаписи з камер спостереження, які за твердження захисника знімають центральний вхід до магазину та прилеглої території перед магазином за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд визнає недопустимим цей доказ, долучений захисником на підтвердження часу затримання ОСОБА_4 о 13:45 год 23.08.2023, оскільки не вбачається, що цей доказ зібраний у відповідності до вимог КПК, зокрема ч.3 ст. 93 КПК України, оскільки нічим не підтверджено, що відеозапис наданий саме ТОВ «ОМІКО» як відповідь на адвокатський запит. Крім того, запитувався захисником період з 16-00 до 19-00 год. 23.08.2022, тоді як запис відтворюється з 13:43 до 14:30 год.

Отже дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України - незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом не встановлено ані пом`якшуючих покарання обставин, ані обставин, що обтяжують його.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, користується пільгами учасника бойових дій, виключний зі списків особового складу члена ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з порушенням умов контракту добровольця з 23.08.2022, позитивно характеризувався за час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_2, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліках не перебуває.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, невизнання вини за наявності доказів цьому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, зарахувавши строк попереднього ув`язнення відповідно до положень ст. 72 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого, речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку у законну силу не обирати у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання на виконання вироку суду.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, у строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2022 року до 30 вересня 2022 року включно.

Скасувати арешт з майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: залишки корпусу гранати Ф-1 з маркуванням«НОМЕР_19» та уніфікованого запалу до гранати НОМЕР_18 з маркуванням «НОМЕР_15», залишки корпусу гранати Ф-1 з маркуванням «НОМЕР_16» знищити;

?мобільний телефон Nokia 1280 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 ; корпус від мобільного телефону Samsung GT-19606 ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон Моторола ІМЕІ НОМЕР_5 з сім картою ВФ Україна № НОМЕР_6 ; мобільний телефон Texet без задньої кришки ТМ-510R ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕІ 2: НОМЕР_8 з сім картою «Мегафон» НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia» слайдер чорно-сірого кольору; мобільний телефон Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_10 ІМЕІ 2: НОМЕР_11 ; картонна коробка з-під стартового пакету lifecell з абонентським номером НОМЕР_12 ; картонна коробка з-під стартового пакету lifecell з абонентським номером НОМЕР_13 ; пластикова скрейч-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» повернути законному володільцю;

? майно, передане на зберігання командиру ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити в розпорядженні останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 копійок.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1