Справа № 464/5166/23
пр.№ 1-в/464/204/24
УХВАЛА

04 листопада 2024 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання у зв`язку з усуненням караності діяння,

встановив:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.01.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Сихівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння. Подання мотивує тим, що на виконанні Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області з 24 квітня 2024 року перебуває вирок Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року. Відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09 серпня 2024 року та таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Зазначає, що вартість викраденого майна ОСОБА_3 на момент вчинення правопорушення у 2023 році не перевищувала 2684 грн. Відтак вважає, що на підставі ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України ОСОБА_3 , необхідно звільнити від призначеного покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, відповідно до якої підтримала подання в повному обсязі, просила суд розгляд такого здійснювати за її відсутності.

Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, відповідно до якої не заперечив щодо задоволення подання органу пробації.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, подання та особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, cеред іншого, у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

Частинами 1, 3 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» в 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становив 2684 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV ПК України така податкова соціальна пільга застосовується у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Виходячи з наведеної норми ПК України, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень в 2023 році становили 2684 гривні.

Згідно з вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.01.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та загальна вартість викраденого ним у 2023 році майна становила 339,84 грн.

Враховуючи те, що дії ОСОБА_3 після набрання чинності Законом України №3886-IX від 18.07.2024 не тягнуть за собою кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, останнього необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 30.01.2024 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду від 30.01.2024 у виді позбавлення волі на строк п`ять років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком один рік, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7