Справа 556/1914/24
Номер провадження 1-кп/556/239/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, військвозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2024 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу вулиці Молодіжна, неподалік річки Стубла, що в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з єдиним умислом на спричинення тілесних ушкоджень, будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання наслідків у виді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, наніс один удар ножем, який тримав у правій руці в ділянку черевної порожнини ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням правої долі печінки, гемоперитонеум та геморагічний шок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК УКраїни.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що 16.06.2024, вечером, він разом із знайомими односельчанами перебували в центрі с. Степангород, біля кафе, розпивали спиртні напої. В подальшому пішли до річки, де продовжили випивати. Близько 2 год ночі в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , через давні образи. Під час шарпання, наніс один удар ножем потерпілому в область живота. Деталей конфліктиу добре не пам`ятає, так як був п`яний.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вид та міру покарання ОСОБА_4 просить обрати згідно чинного законодавства. Завдана шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого не має..

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 раніше не судимий, вину визнав, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, потерпілий претензій не має, збитки відшкодовано.

Як зазначено у досудовій доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Враховуючи вище викладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд бере до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, збитки відшкодовано, потерпілий претензій не має.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 обирався у виді домашнього арешту - до 20.08.2024.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів - відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124,370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази:

- кофту світло-коричневого кольору повернуту потерпілому ОСОБА_5

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1