УХВАЛА

Іменем України

26.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 17.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року до слідчого судді надійшла указана скарга, у якій представник військової частини послався на те, що відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_1 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення 17.02.2023 року слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. За результатами проведеного у вказаному кримінальному провадженні досудового розслідування 30.06.2023 року старшим слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000187 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Висновок слідчого про те, що ОСОБА_4 не може розцінюватись суб`єктом вказаного злочину, базується на наявній в матеріалах кримінального провадження довідки військово-лікарської комісії, згідно якої ОСОБА_4 визнаний обмежено придатним до військової служби - непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. При цьому, як стверджує представник військової частини, слідчим проігноровано положення п.п. «г» п. 20.3 гл. 20 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, згідно з яким «Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах». Відповідно до витягу із Положення про військову частину НОМЕР_1 від 28.06.2022 року №2 військова частина НОМЕР_1 призначена для безпосереднього виконання завдань логістичного забезпечення військових частин (підрозділів) Десантно-штурмових військ Збройних Сил України. Тобто військова частина НОМЕР_1 рахується частиною забезпечення. Таким чином, за словами представника заявника, ОСОБА_4 з моменту призиву на військову службу під час мобілізації з 25.02.2022 року по теперішній час є військовослужбовцем Збройних Сил України та у відповідності до ч. 2 ст. 401 КК України є суб`єктом складу військових злочинів.

З огляду на викладене у скарзі, представник військової частини НОМЕР_1 просить скасувати постанову від 30.06.2023 року старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187.

Представник заявника Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000187, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. За правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, інших доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2023 були внесені відомості за фактом самовільного залишення пункту дислокації в/ч НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_4 та зареєстровано кримінальне провадження за №0000187. Правова кваліфікація правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №2 від 15.06.2022 року солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , призначеного наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 07.06.2022 року №76-РС на посаду майстра ремонтного відділення електрообладнання взводу спеціальних робіт ремонтної роти, який прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , з 15 червня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

Актом проведеного службового розслідування та досудовим розслідуванням встановлено, що під час проходження військової служби за мобілізацією 28.01.2023 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.06.2023 №924 військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, та захворювання, не пов`язані з проходженням військової служби, а саме: хронічний ерозивний гастродуоденіт, хронічний ентероколіт, змішаного ґенезу. Зрощений МОС перелом (2006 р.) діафізу правої великогомілкової кістки, зрощений перелом діафізу правої малогомілкової кістки, у зв`язку з чим комісія на підставі статті 61-в, 42-в, 78-в, 41-в, 52-г графи II Розкладу хвороб ТДВ Б графи 1 дійшла висновку, що ОСОБА_4 непридатний до служби у високомобільних десантних військах; придатний до військової служби.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.06.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На переконання слідчого судді, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не наведені обґрунтовані мотиви її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КК України військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені розділом XIX Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів.

Відповідно до абзацу 4 частини 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу. Порядок її проходження, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до положень пункту 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_4 або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24 вищевказаного Закону України).

Відповідно до абзацу другого підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (зі змінами та доповненнями), особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (в редакції на час прийняття постанови про закриття кримінального провадження).

Слідчим суддею звернуто увагу, що згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.06.2023 №924 військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 має захворювання, як пов`язані, так і не пов`язані з проходженням військової служби, у зв`язку з чим комісія на підставі статті 61-в, 42-в, 78-в, 41-в, 52-г графи II Розкладу хвороб ТДВ Б графи 1 дійшла висновку про його непридатність до служби у високомобільних десатних військах та придатність до військової служби.

Як слідує з витягу із положення «Про військову частину НОМЕР_1 » від 28.06.2022 року за №2 військова частина НОМЕР_1 є частиною тактичного рівня Десантно-штурмових військ Збройних Сил України та призначена для безпосереднього виконання завдань логістичного забезпечення військових частин (підрозділів) ДШВ ЗС України у мирний час та особливий період (під час підготовки та у ході ведення бойових (спеціальних дій), а також може залучатися до участі у виконанні завдань логістичного забезпечення військових частин (підрозділів) ЗС України у взаємодії зі з`єднаннями, військовими частинами та підрозділами ЗС України, інших складових сил оборони України щодо забезпечення оборони держави, захисту суверенітету та недоторканності України.

Даним обставинам не була надана належна оцінка слідчим, наслідком чого стало передчасне прийняття рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та необхідність постановлення ухвали про скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 40, 91, 92, 110, 284, 303-307, 309, 372 КПК України слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 17.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя