ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:953 / 5284 / 20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1513 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 12 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою суду першої інстанції, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгродівка Донецької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України - закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 , за нереабілітуючих підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що 20.12.2019, у нічний час (точна дата не встановлена), він, діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_11 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_11 до кімнати, де під час словесного конфлікту, предметом схожим на ніж, наніс 17 ударів в область шиї та тулубу потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши тим самим останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №10-12/9-ДМ/20 від 26.02.2020 численні колото-різані та різані ушкодження, а саме: колото-різану рану шиї, колото-різану рану на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції лівого соска,колото-різану рану на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції реберної дуги,колото-різану рану в області попереку зліва, як у сукупності, так і окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; (п.п.2.1.2 та 2.1.3 «о» «й» «л» «п» правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України. Інші колото-різані та різані рани - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України).
Причиною смерті ОСОБА_11 явились множинні колото-різані поранення шиї та тулуба, з ушкодженням кровоносних судин (права сонна артерія, аорта) лівої легені, серця, що привело до крововтрати.
Після вчинення злочину ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження заволодівши свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , ключами від нього та банківською карткою АТКБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_11 , покинули квартиру. Умисел ОСОБА_7 виразився в усвідомленні суспільно - небезпечного характеру та наслідках своїх дій, а саме у його бездіяльності відносно потерпілого, що виразилось у тому, що він достовірно знав мету їх знаходження у квартирі потерпілого, передбачав спосіб заволодіння майном та усвідомлював події, які відбувались між особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та потерпілим ОСОБА_11 , але ніяких активних дій щодо припинення вчинення злочину та настання смерті потерпілого не зробив.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 20.12.2019 у нічний час (точна дата не встановлена) ОСОБА_7 , діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_11 , приїхали до м. Харкова після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що він на місці і спросив згоди піднятись до квартири. Перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_11 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_11 до кімнати, де маючи спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном, заздалегідь заготовленим предметом, схожим на ніж, наніс 17 колото-різаних поранень потерпілому у різні частини тіла, після чого останній помер.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, спрямований на заволодіння майном.
Крім того, 20.19.2019 у нічний час (точна дата в ході розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_11 , приїхали до м. Харкова, після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що він на місці і спросив згоди піднятись до квартири. Перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_11 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, не вчиняючи ніяких активних дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_11 , а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_11 до кімнати, де маючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, заздалегідь заготовленим предметом, схожим на ніж, наніс 17 колото-різаних поранень потерпілому у різні частини тіла, після чого останній помер.
Після цього, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 , на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, котра була матір`ю ОСОБА_13 , та маючи на меті перепродати вказаний автомобіль, прибули до стоянки, яка розташована по вулиці Астрономічній м. Харкові, де на той час транспортний засіб був припаркований.
При цьому, ОСОБА_7 у групі з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до автомобілю «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №875 від 5.03.2020 - 197489 грн.38коп., де за допомогою ключів, які взяли в квартирі ОСОБА_11 , відкрили двері, сіли до автомобілю, та продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, отримавши у такий спосіб можливість безперешкодного керування вищевказаним транспортним засобом, завели двигун зазначеного транспортного засобу, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та покинули на ньому місце вчинення злочину, обернувши транспортний засіб на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, а саме продали вказаний автомобіль третій особі, попередньо залишивши в салоні автомобілю свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від нього, заподіявши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 197489 грн. 38коп.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 , з реабілітуючих підстав.
В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи Вказує, що обвинувачений не визнавав в судовому засіданні себе винним, та встиг пояснити, що під час проведення з ним слідчих дій на стадії досудового розслідування. Він був позбавлений сурдоперекладача, слідчого практично не чув. При цьому, захисник зазначив, що обвинувачений страждав на двобічну хронічну нейросенсорну приглуховатість 5 ступеню, що дорівнює практичній глухоті. В судовому засіданні обвинувачений сідав навпроти суддів, щоб чути звернення до нього. Він не встиг надати пояснення в судовому процесі, внаслідок своєї смерті від хвороби, підтвердити або спростувати надані ним пояснення на досудовому розслідувані.
Як зазначає захисник, допитані в судовому засіданні свідки, не були очевидцями вбивства, розбійного нападу на ОСОБА_11 та незаконним заволодінням автомобілем у користуванні ОСОБА_11 .: свідок, ОСОБА_14 , пояснив, що ОСОБА_7 запропонував йому купити автомобіль "HYNDAI-130", який знаходився у Харкові; свідок, ОСОБА_15 , був з ОСОБА_14 при придбанні автомобілю в Харкові; свідок, ОСОБА_16 , таксист, підвозив двох чоловіків на замовлення; свідок, ОСОБА_17 , рідний син обвинуваченого ОСОБА_7 , проживав окремо від батьків і не знав про поїздку батька до Харкова; свідок, ОСОБА_7 , дружина, не знала куди їздив її чоловік. За її участю робили обшук в їх будинку.
А досліджені в судовому засіданні висновки експертиз у кількості 15, ні прямо, ні опосередковано не підтверджують причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, оскільки досліджені висновки експертів: № 10-12/9-ДМ/20 від 26.02.2020 року - виявляє тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 ; № 17-3-МК/9-ДМ/20 від 19.02.2020 року, досліджує клапоть шкіри з рани ОСОБА_11 ; № 14/87-Дм/19 від 20.01.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 і не виключає наявність крові ОСОБА_11 на фрагменті підковдри вилученої з місця проживання ОСОБА_11 ; № 14/84-Дм/20 від 20.01.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 і не виключає наявність крові ОСОБА_11 на туалетному папірі, вилученому з місця проживання ОСОБА_11 ; № 14/86-Дм/20 від 17.01.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 не виключає наявність крові ОСОБА_11 на подушці з міста проживання ОСОБА_11 ; № 14/83-Дм/20 від 17.01.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 не виключає наявність крові ОСОБА_11 на фрагменті тканини з простирадла з міста проживання ОСОБА_11 ; № 14/85-Дм/20 - не має в матеріалах справи № 953/5284/20 від 19.12.2023 року і такий висновок в судовому процесі не досліджувався.
Крім того, захисник вбачає невідповідність у висновку експерта № 14/85-Дм/19 від 17 січня 2019 року, в якому він вказує, що дослідив фрагмент тканини з простирадла, вилученого під час огляду місця події 01.01.2020 року, зо на думку захисника, вказує, що експерт досліджував фрагмент тканини з майбутнього.
Висновок № 14/88-Дм/20 від 16.01.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 не виключає наявність крові ОСОБА_11 на фрагменті пододіяльника, з міста проживання ОСОБА_11 ; №15/6-Дм/2020, від 20.01.2020 року, встановлює піднігтьовий вміст зразків нігтьових пластин з лівої руки трупа ОСОБА_11 і не виключає сліди крові від самого потерпілого ОСОБА_11 ; № 10/1/60CE-20 від 17.01.2020 року, виявлені з місця проживання вбитого ОСОБА_11 сліди ділянки долоні руки розмірами 109х45мм для ідентифікації придатний, слід ділянки руки розмірами 87х43 для ідентифікації не придатний, № 15/52-Дм/2020 від 03.02.2020року, встановити видову належність крові на поверхні накладного замка не виявилося можливим; № 15-12/57-ДМ/Ц/2020 від 20.02.2020 року, в результаті дослідження ін`єкційного шприца, котрий вилучено з місця проживання ОСОБА_11 виявлені сліди потожирових виділень антигену А, який може належати до любої особи с групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-И в тому числі і від самого потерпілого ОСОБА_11 ;
Як зазначає захисник,висновку № 14/224-Дм/19 не має в матеріалах справи № 953/5284/20 від 19.12.2023 року немає і такий висновок за таким номером, щодо крові ОСОБА_7 в судовому процесі не досліджувався.
Висновок № 9/147/СЕ-20 від 10.04.2020 року, встановлює хімічний склад крові ОСОБА_11 ; №9/149/СЕ-20 від 15.04.2020 року, встановлює на внутрішній поверхні рукавиці, позначеної як « III», генетичні ознаки крові більш як однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки зразка крові трупу гр. ОСОБА_11 З постанови про призначення судової експертизи вказано, що її було вилучено під час огляду за домашньою адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .
Висновком № 9/153СЕ-20 від 22.04.2020 року, встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на мікрооб`єктах з правого сидіння, на змиві з руля, змиві з ричага коробки передач, є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб і є Непридатними для ідентифікації. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на об`єктах з сидіння водія збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_11 ..
Як зазначає захисник, висновок № 9/150/CE-20, № 9/151СЕ-20, відсутній в Додатку до Протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27 березня 2020 року, під час виконання вимог ст.290 КПУ України, відсутній в Реєстрі до Обвинувального акту від 27 березня 2020 року. Зазначені в оскаржуваній Ухвалі висновки експертів не були предметом дослідження під час судового процесу.
Також вважає недопустимим доказом Протоколи за результатами проведення НСРД від 05.02.2020 року з додатком (диск № 61/43т); з додатком (диск № 61/42т), на які посилається суд в оскаржуваній ухвалі, тому що в матеріалах зазначеної справи відсутня фоноскопічна експертиза, висновки якої могли б підтвердити і ідентифікувати голос особи на зазначених дисках по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 .
Інші матеріали, на які посилається суд в оскаржуваній ухвалі, на думку захисника. підтверджують факт вбивства ОСОБА_11 , факт заволодіння автомобілем, яким він користувався, але не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вбивства, розбійного нападу та заволодіння автомобілем. У обвинуваченого не вилучались банківські картки вбитого.
На переконання захисника, н підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається склад злочину, передбачений ч. 1 ст.396 КК України, заздалегідь обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а тому, суд при розгляді відносно нього справи, мав право вийти за межі висунутого йому обвинувачення, змінивши правову кваліфікацію на ч.1 ст.396 КК України..
Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її.
Прокурор заперечував проти апеляційної скарги захисника, вважав рішення суду законним та обґрунтованим.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Згідно ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої статті 284 КПК України виявляться під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження, - це юридичний акт, у силу якого закінчується досудове слідство та процесуальне провадження у кримінальній справі, вирішується доля зібраних у кримінальній справі речових доказів і майна, на яке накладено арешт, відміняються обрані запобіжні заходи, а правовідносини учасників процесу після набуття чинності прийнятим рішенням переводяться в русло цивільних правовідносин.
Обставини, які згідно із законом виключають кримінальне провадження і служать підставою для його закриття, за своєю сутністю можуть бути систематизовані й поділені натри групи: реабілітуючі, постреабілітуючі, нереабілітуючі та формально-процесуальні підстави.
Формально-процесуальні підстави закриття кримінального провадження це підстави, що тягнуть за собою закриття кримінальної справи, зважаючи на наявність рішень щодо певного факту, які набули юридичної сили, чи відсутності волевиявлення певних учасників процесу, за умови, що за законом справа порушується лише за наявності такого волевиявлення.
Провадження закривається в разі, якщо: - помер підозрюваний (обвинувачений), крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; - існує вирок за тим самим обвинуваченням, що набув чинності, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження за тим самим обвинуваченням; потерпілий, а у випадках, передбачених законом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; - до кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; - у разі ліквідації юридичної особи, стосовно якої здійснювалося кримінальне провадження.
Смерть особи, яка вчинила злочин, робить провадження у кримінальній справі безпредметним. Закриття кримінального провадження з цієї підстави може відбуватися тільки тоді, коли докази, отримані під час розслідування, беззаперечно підтверджують, що діяння, яке досліджується, є кримінально карним і було вчинено саме цією особою.
Ця група об`єднує також підстави, які констатують неможливість повторного розслідування фактів, що стосуються дій осіб, стосовно яких компетентні державні органи прийняли рішення.
Нереабілітуючі підстави означають, що відносно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така особа не вправі вимагати відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка була їй завдана в процесі розслідування.
Закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин можливе лише: - при підтвердженні матеріалами кримінального провадження події кримінального правопорушення; - наявності в діянні складу кримінального правопорушення; - причетності підозрюваного чи обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч.3 ст.62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
При цьому слід врахувати, що згідно зі ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Як вказано в ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить надана до суду копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.12.2020, з відміткою про внесення актового запису №1053 від 04.12.2020.
Згідно матеріалів кримінальної справи, 13 січня 2021 року до суду сином померлого обвинуваченого ОСОБА_17 подано заяву про продовження судового розгляду для реабілітації померлого ОСОБА_7 . (а.с. 199 т.1).
Для підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_18 надано до суду договір про надання правової допомоги від 13.01.2021 року, укладений з ОСОБА_17 . (а.с. 212-214 т.1).
Суд вважав необґрунтованими посилання захисника обвинуваченого на відсутність достатніх доказів для доведеності винуватості ОСОБА_7 та вичерпання можливості їх отримати у зв`язку зі смертю обвинуваченого, оскільки під час судового розгляду були допитані свідки, потерпіла за участі обвинуваченого та адвоката, які в повній мірі реалізували свої права під час допиту даних свідків, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, і всі ці досліджені судом докази в своїй сукупності свідчать до доведеність кваліфікації дій ОСОБА_7 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України за обставин, вказаних у обвинувальному акті.
Крім того, суд вважав безпідставними та голослівними доводи адвоката щодо неможливості обвинуваченими, в силу своїх обмежених можливостей (вада слуху), вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, оскільки протилежне спростовується дослідженими матеріалами справи, які підтверджують участь підозрюваного у слідчих діях без обмежень та відсутності будь-яких заявах щодо наявності в нього таких вад, що перешкоджало їх проведенню, відсутності документального підтвердження таких обставин, що могли будь-яким чином спростовувати висновки органу досудового розслідування щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 та суду під час ухвалення даного рішення.
Також, суд вважав правильною дату подій, що сталися 20.12.2019 року, оскільки це підтверджено всіма дослідженими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, суд не вбачав підстав для постановлення виправдувального вироку та реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_7 за обставинами подій, що інкриміновано ОСОБА_7 та кваліфіковано за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, внаслідок чого, закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого, за нереабілітуючих підстав.
На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 з нереабілітуючих підстав, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Всі докази, які були здобуто по справі, були отримані у встановленому законом порядку, а тому є належними та допустимими і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
У результаті перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу доведеності обвинувачення ОСОБА_7 показання свідків, а також досліджені судом письмові докази.
Як пояснила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , вона є тещею померлого і з грудня 2019 року ОСОБА_11 проживав окремо. ОСОБА_11 дочці писав, що 19 або 20 грудня 2019 року приїде, однак не з`явився і на зв`язок не виходив. 24,25 числа вони приїхали до його квартири, двері були зачинені, автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 на стоянці не було. Охоронець на стоянці сказав, що автомобіль 20 числа виїхав, через декілька днів вони написали заяву в поліцію про зникнення. 01.01.2020 року пішли на квартиру до ОСОБА_11 , почули запах і виломавши двері, які були зачинені на замок побачили мертвого ОСОБА_11 . Повідомляла, що раніше ОСОБА_11 в м. Донецьк познайомився з особою, матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження і той деякий час мешкав у померлого, однак потім вони посварилися і ОСОБА_11 вигнав того з квартири.
Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_7 він познайомився в м. Донецьк в 2006-2007 роках в автосалоні. В листопаді 2019 року йому подзвонив ОСОБА_19 та запропонував придбати автомобіль «HYUNDAI 130», він погодився. Приблизно через 2-3 тижня він знов подзвонив о 5 ранку та сказав, що він в м. Харкові і можна забрати автомобіль. Присилав йому фото автомобіля, сказав, що автомобіль 2013 року випуску, пробіг до 100 км/год, є ключі та технічний паспорт. Він перерахував гроші за автомобіль на карту, яку надав ОСОБА_19 , попросив знайомого забрати автомобіль, потім він його забрав, технічний паспорт та ключі і відвіз до м. Києва. 02.01.2020 року до нього приїхала поліція та забрала цей автомобіль.
Свідок ОСОБА_15 огли в судовому засіданні пояснив, що він був з ОСОБА_14 , коли той забирав автомобіль «HYUNDAI 130», що придбав в м. Харкові. Біля заправки вони зустрілись з чоловіком, передали їм автомобіль, технічний паспорт, ключі, страховку.
Свідок ОСОБА_16 пояснив в суді, що працював в таксі в кінці грудня 2019 року і було замовлення після 1 години ночі, сіли 2 чоловіків, один худорлявий, один крупний. Вони сіли в районі вул. Барабашова та поїхали в сторону Великої Данилівки.
Свідок ОСОБА_17 підтвердив факт обшуку в помешканні батьків і пояснив в суді, що є сином обвинуваченого, проживав окремо від батьків. Прізвище особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, йому відомо, батько з ним спілкувався. В 2020 році за місцем мешкання батьків був обшук, речі батька були вилучені.
Дружина обвинуваченого - ОСОБА_7 , надаючи суду пояснення в якості свідка, пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 і вони проживали в м. Покровськ. В грудні 2019 року у чоловіка були поїздки, однак куди вона не знає. Коли до них прийшла поліція, чоловіка не було вдома, до цього він десь зник, де він був вона не знає. Як потім їй стало відомо, його затримали в м. Селідово і той говорив, що нікого не вбивав. Під час обшуку в будинку в них вилучили речі чоловіка.
При цьому жодних сумнівів у правдивості показань свідків, у колегії суддів не виникає. Оскільки, зокрема, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що показання та пояснення свідків були послідовними, логічними, незмінними та такими, які не дають можливості їх неоднозначного тлумачення та повністю узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: часу, місця, способу вчинення злочину та особи, яка його вчинила.
Вказані показання є послідовними та узгоджуються з письмовими доказами у справі, даними протоколу огляду місця події, слідчого експерименту, висновків експертиз та інших досліджених судом доказів, зокрема:
- відомостями в електронному рапорті від 01.01.2020 року про виявлення смерті ОСОБА_20 ;
- рапортом ст. ІЧЧ СМ Київського ВП ГУНП в Харківській області про заволодіння автомобілем ОСОБА_20 шляхом розбою та виявлення трупу ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_2 .
- протоколом огляду місця події від 01.01.2020, з фото таблицею проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено труп чоловіка, зафіксована обстановка, виявлені та вилучені предмети.
- матеріалами роботи по огляду місця події інспектором-криміналістом з фото таблицею. - даними у протоколі огляду місця події та трупу від 02.01.2020;
- довідкою ХОБСМЕ про причину смерті ОСОБА_11
- заявою від ОСОБА_9 від 29.12.2019 року до поліції про необхідність встановлення місцезнаходження зятя ОСОБА_11
- даними хронологічної довідки за фактом вбивства ОСОБА_11 ;
- анкетними даними обвинуваченого ОСОБА_7 та відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності.
- заявою ОСОБА_21 на проведення огляду від 02.01.2020;
- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 з фото таблицею, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ;
- заявою ОСОБА_22 на проведення огляду від 02.01.2020;
- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: АДРЕСА_4 з фототаблицею;
- рапортом ст. інспектора СМ Київського ВП ГУНП в Харківській області;
- постановою про оголошення розшуку транспортного засобу;
-заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_9 ;
- даними у висновку експерта №10-12/9-ДМ/20 від 26.02.2020 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 ;
- даними у висновку експерта №17-3-МК/9-ДМ/20 від 19.02.2020 року щодо експертизи шкірних клаптем з рани ОСОБА_11
- довідкою щодо інформації отриманої у операторів зв`язку з приводу переміщення телефонів ОСОБА_11
- постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 02.01.2020 року;
- рапортом о/у СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 02.01.2002 року про виявлення та вилучення автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .
- даними у протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: АДРЕСА_5 та виявлення і вилучення автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .
-ксерокопією свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_5 ;
-ксерокопія акту огляду транспортного засобу;
- даними в протоколі тимчасового доступу до речей і документів з описом;
- заявою №254341532 від 28.12.2019;
- актом огляду реалізованого транспортного засобу;
-договором купівлі-продажу транспортного засобу;
-актом технічного стану транспортного засобу №7296/19/013987;
-договором комісії №7296/19/013987;
-інформація з Єдиного реєстру боржників;
-результатом аналітичного пошуку ТЗ по «НАІСС ДДАІ» МВС України;
- даними щодо руху по банківським карткам ОСОБА_11 ;
- даними щодо руху по банківським карткам ОСОБА_23 ;
- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_19 ;
- даними в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2020, 04.01.2020, 08.01.2020, 09.01.2020, за якими свідок Дзюбан впізнав ОСОБА_7 , як особу, який звонив йому придбати автомобіль «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , та інші свідки впізнали особу, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який пересувався на автомобілі «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .
- даними у протоколі проведення слідчого експерименту від 09.01.2023 з ілюстративним матеріалом за участі свідка ОСОБА_24 , який розказав та показав обставини зустрічі з чоловіком та передачі автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .
- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування.
- постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного;
- даними щодо викликів таксі 19.12.2019 року з аудіо записом.
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;
- дисками з аудіозаписом виклику служби таксі;
- даними у висновках експерта №14/87-Дм/19, №14/84-Дм/20, №14/86-Дм/20, №14/83-Дм/20, №14/85-Дм/20, №14/88-Дм/20, №15/6-Дм/2020, за якими були досліджені змиви та інші вилучені предмети з місця вчинення злочину та визначено на цих предметах кров ОСОБА_11
-даними у висновку експерта №10/1/60СЕ-20 щодо придатності від копійованих слідів рук, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 .
-протоколом відібрання зразків для експертного дослідження;
-даними у висновках експерта №15/52-Дм/2020 та №15-12/57-ДМ/Ц/2020;
- даними у протоколі огляду місця події від 17.01.2020 з додатком проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ;
-постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного;
-постановою про відновлення досудового розслідування .
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2020 ОСОБА_7 ;
- даними у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2020, в ході якого ОСОБА_7 впізнав особу, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, як особу з яким він був в квартирі по АДРЕСА_2 , а потім вони поїхали на іншу вулицю, де залишити автомобіль «HYUNDAI 130».
-даними у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.01.2020 за участі ОСОБА_7 , в ході якого той розказав та показав обставини подій 19.12.2019 року з його участі, участі померлого ОСОБА_11 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.
-диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ;
-протоколом відібрання зразків для експертного дослідження від 28.01.2020;
-даними у висновку експерта №14/224/-Дм/19 щодо крові ОСОБА_7
- протоколом огляду предметів речових доказів та постановою про визнання їх речовими доказами.
-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11.02.2020 відносно іншої особи, причетної до вчинення злочину.
-протоколом за результатами проведення НСРД від 05.02.2020 з додатком (диск №61/43т);
-протоколом за результатами проведення НСРД від 05.02.2020 з додатком (диск №61/42т);
- даними у висновку експерта №875 від 26.03.2020 року, з фото таблицею щодо вартості автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 в розмірі 197489,38 грн.
- даними у висновках експерта №9/147СЕ-20, №9/149СЕ-20, №9/153СЕ-20, №9/150СЕ-20, №9/151СЕ-20 (молекулярно-генетична експертиза), за якими встановлені генетичні ознаки виявлених зразків крові ОСОБА_11 та виявлення цих ознак в автомобілі та на інших предметах, влучених з місця події.
Всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності, наведені вище показання потерпілої, свідків, не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні та свідчать про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
Доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_7 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та необхідність перекваліфікації її дій на ч.1 ст.396 КК України, колегія суддів вважає неспроможними та позбавленими правових підстав, оскільки факт того, що обвинуваченому не було відомо про здійснення розбійного нападу на потерпілого та незаконного заволодіння автомобілем потерпілого спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 , який зазначив, що ОСОБА_7 йому дзвонив ще в листопаді 2019 року йому та пропонував придбати автомобіль «HYUNDAI 130», а приблизно через 2-3 тижня, знов подзвонив о 5 ранку та сказав, що він в м. Харкові і можна забрати автомобіль. Вищевказане доводить, що у обвинуваченого ОСОБА_7 був заздалегідь спрямований умисел на вчинення як розбійного нападу на потерпілого, так і заволодіння його автомобілем.
Крім того, свідок ОСОБА_15 огли в судовому засіданні підтвердив, що вони з ОСОБА_14 забирали автомобіль «HYUNDAI 130», який той придбав в м. Харкові. Біля заправки вони зустрілись з чоловіком, передали їм автомобіль, технічний паспорт, ключі, страховку.
При цьому жодних сумнівів у правдивості показань цих свідків, у колегії суддів не виника, так як вони були послідовними, логічними, незмінними та такими, які не дають можливості їх неоднозначного тлумачення та повністю узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Крім того, 02.01.2020 року, під час огляду домоволодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , було вилучено речі, серед яких, банківські картки, ніж, бритва, сейф, металевий, одяг ОСОБА_7 : брюки, куртку, кепки, ремінь та 3 шт. рукавичок, серед яких 1 шкіряна, а 2 тканеві. На вказані речі ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2020 року було накладено арешт та постановою слідчого від 08.02.2020 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. А тому, посилання захисника на недопустимість доказу, а саме цього протоколу огляду місця події від 02.01.2020, внаслідок відсутності зазначення кількості та опису вилучених рукавиць та їх зовнішніх ознак, є необґрунтованими та не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки при вилученні було зазначено, що вилучено три рукавиці, одна з них є шкіряною, інші дві тканевими, Рукавиці були вилучені в передбаченому ст.237 КПК України порядку, в присутності понятих та власниці будинку (дружини Коваля) та поміщені до сейфпакету і опломбовані. При проведенні огляду вилучались речі, які можуть мати відношення до кримінального провадження, після чого вони оглядаються та опечатуються з підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Згідно протоколу огляду предметів від 08.02.2020 року, слідчим були оглянуті вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 ,, речі та поміщені в полімерний пакет синього кольору та опечатані.
Згідно висновку експерта №9/149СЕ-20, для дослідження експерту було надано три рукавиці чорного кольору, одна шкіряна, а дві тканеві, на яких було виявлено клітини з ядрами, кров людини не виявлено. Було встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на внутрішній поверхні та резинці рукавиці, позначеної як ОСОБА_25 (об`єкти №2,3), внутрішній поверхні та резинці рукавиці, позначеної як «ІІ» (об`єкти №5,6), внутрішній поверхні рукавиці, позначеної, як «ІІІ» (об`єкти №8,9). При цьому, генетичні ознаки внутрішній поверхні рукавиці, позначеної як «ІІІ» (об`єкт №9) , є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки зразка крові трупу ОСОБА_11 (об`єкт №1 згідно висновку судового експерта №9/147СЕ-20 від 10.04.2020. Підстави вважати вказаний висновок експертизи недопустимим доказом, відсутні, оскільки висновок складений відповідно до вимог ст.ст.101,102 КПК України старшим судовим експертом ОСОБА_26 , яка має вищу біологічну освіту та кваліфікацію експерта з правом проведення біологічних експертиз за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» зі стажем експертної роботи з 2018 року, будь-яких порушень при його складанні не встановлено.
Твердження захисника про відсутність в матеріалах даної справи №953/5284/20 висновку експерта №14/224/-Дм/19 щодо крові ОСОБА_7 та його не дослідження під час судового розгляду, також не відповідають дійсності, оскільки судом було безпосередньо досліджено вказаний висновок експерта, який міститься на а.с.97 том 3, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.
Даними хронологічної довідки за фактом вбивства ОСОБА_11 (а.с.152-155 т.2) встановлено хронологію подій, зокрема, спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_27 , з яким ОСОБА_27 починає спілкування з 13.11.2019 року, з інтенсивністю з`єднань 82 телефонних дзвінка. Проведеними оперативним заходами було встановлено, що ОСОБА_27 прибув до м. Харкова 19.12.2019 року близько 20-30 годин та подзвонив ОСОБА_7 , пілся чого ОСОБА_7 також приїхав до м. Харкова о 17-45 год. Близько 20-35 год. ОСОБА_27 та ОСОБА_7 зустрілися на автостанції №6 Прлітарська в м. Харкові та на таксі пересуваються по місту до АДРЕСА_6 , після чого, в 23-49 телефон ОСОБА_7 вимикається та включається лише о 06-04 20.12.2019, а мобільний телефон ОСОБА_28 працює та в 01-47 год. він дзвонить потерпілому ОСОБА_11 , знаходячись в зоні дії базової станції, розташованої за адресою АДРЕСА_7 , після чого, телефон останнього вимикається та включається в 10-57 год. 20.12.2019 року. Також було встановлено, що мобільний телефон потерпілого знаходився до 07-51 включеним та в зоні дії однієї базової станції, що і ОСОБА_7 .
Також було встановлено хронологію спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_14 , якому ОСОБА_7 запропонував придбати автомобіль Hyndai i30 за 4000 доларів США, який належав ОСОБА_11 , ще на початку грудня 2019 року, а саме 09.12.2019, як було встановлено з телефонних з`єднань між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_14 , що автомобіль треба швидко продати. В подальшому, 20.12.2019 о 06-22 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що автомобіль можна забрати. В подальшому автомобіль на прохання ОСОБА_14 , забрав син його знайомого ОСОБА_29 ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 16-00 год. ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_7 як чоловіка, який йому віддав автомобіль. При цьому він зауважив, що ОСОБА_7 вів себе знервовано, коли показував автомобіль. Також було встановлено, що 28.12.2019 вказаний автомобіль було переоформлено у м. Києві на ОСОБА_14 . В подальшому, 02.01.2020 року вказаний автомобіль було вилучено в м. Києві, згідно рапорту о/у СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві (а.с. 208 т.2).
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно не доведеності винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні за п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються відомостями, які містяться в матеріалах справи і показаннями потерпілої та свідків.
Отже, в контексті конкретних обставин, підстави сумніватися у правильності кваліфікації дій обвинуваченого саме за п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, відсутні.
Відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, колегія суддів вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого. Захисником не надано будь-яких об`єктивно встановлених даних щодо спростування зазначених відомостей. А тому, його твердження щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінального провадження та доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.
З огляду на зазначене та приймаючи до уваги, що решта доводів апеляційної скарги є похідними від проаналізованих вище, а також є явно такими, що не можуть свідчити про незаконність судового рішення, колегія суддів не дає таким доводам окремої оцінки.
З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням викладеного, підстав для зміни чи скасування ухвали колегія суддів не вбачає.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 284, 392, 393, 404, 405, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 12 2023 року якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, - у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 за нереабілітуючих підстав.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3