У Х В А Л А

11.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

засудженого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування положень Закону № 3886-ІХ щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Довбиш Гомельської області Республіки Білорусь, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого

вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.12.2023 (справа № 537/5322/23) за ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01.11.2024 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього норм Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

2. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Додатково уточним, що просить звільнити його від призначеного покарання.

2.1. Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» та прокурор не заперечували щодо задоволення клопотання. Прокурор додатково зауважив про необхідність визначення виконання вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 самостійно.

3. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

3.1. Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.12.2023 у справі № 537/5322/23 ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

3.2. При цьому, вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України і призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки та покладено на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

3.3. Відповідно до змісту вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.12.2023, ОСОБА_5 12 18.10.2023 близько 12.30, перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння квартири АДРЕСА_3 , побачив рибацькі снасті та будівельні інструменти, які належать ОСОБА_6 , після чого в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. № 2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння квартири АДРЕСА_3 , шляхом обману ОСОБА_7 , під приводом подальшої передачі речей власнику, отримав доступ до майна потерпілого ОСОБА_6 , після чого шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно належне останньому, а саме: телескопічну вудку із стекло волокна зеленого кольору із котушкою, загальною вартістю 290,68 грн, алюмінієвий спінінг Ленінградського радянського виробництва з котушкою Невською, загальною вартістю 500 грн, рівень будівельний жовтого кольору бренду «ТОРЕХ», вартістю 310,80 грн, які знаходились в коридорі будинку, та металеву сокиру радянського виробництва з дерев`яним держаком, вартістю 370 грн, металеву кувалду з дерев`яним держаком, вартістю 300 грн, які знаходились у дворі домоволодіння. У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1771,48 грн.

3.4. Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

3.5. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

3.6. Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

3.7. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3.8. За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.9. Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

3.10. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

3.11. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

3.12. Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

3.13. Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

3.14. Судом встановлено, що ОСОБА_5 у 2023 році здійснив таємне викрадення чужого майна вартістю 1 771,48 грн.

3.15. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2 684,00 грн. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 року має перевищувати 2 684,00 грн (50 % * 2 684,00 грн х 2 = 2 684,00 грн).

3.16. Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

3.17. Відповідно до приписів ст. 71 КК України, ухвалюючи вирок від 12.12.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області частково приєднав не відбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 та визначив остаточне покарання.

3.18. Водночас, зважаючи, що є підстави для звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому пізніше покарання, вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 слід виконувати самостійно.

4. Враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.12.2023 здійснив таємне викрадення майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись статтями ст. 5, 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

3. Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.11.2021, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України і призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки та покладено на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу, виконувати самостійно.

4. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

5. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1