Справа № 495/8174/24
Номер провадження 1-кп/495/896/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський клопотання про застосуванню примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000431 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир-Лунга, Республіки Молдова, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_3

законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст.ст. 93, 94 КК України, яке обґрунтовує наступним.

30 березня 2024 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи біля магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 побачив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим прямим умислом щодо завдання йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю і при падінні ударився головою об землю, від чого втратив свідомість, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

У відповідності до проведеної комп`ютерної томографії у ОСОБА_7 наявний субдуральний крововилив лівої лобно-скроневої ділянки, травматичний субарахноїдальний крововилив (САК)борозен лівої гемісфери мозку, геморагічні контузії обох гемісфер мозку. Перелом кісток своди та основи черепу, в тому числі правих слухових кісточок. Перелом кісток носу. Гемосинус.

Далі, 01.04.2024 року, ОСОБА_7 було переведено на стаціонарне лікування в військово-медичний клінічний центр Південного регіону з наступними тілесними ушкодженнями: відкрита черепно-лицьова травма; синці та садна обличчя, перелом кісток носу, лінійний перелом правих тім`яної та скроневої кісток та слухових кісточок правої скроневої кістки, крововилив над твердою мозковою оболонкою правої скроневої ділянки, крововилив під твердою мозковою оболонкою лівої і скроневої часток, крововилив під м`які мозкові оболонки лівої півкулі головного мозку, забій лівих лобової і скроневої часток, забій правої лобової частки головного, правостороння отогемолікворея. Зазначений комплекс відкритої черепно-лицьової травми ускладнилися розвитком гнійного менінгоенцефаліту. В подальшому, під час лікування у вказаному медичному закладі, 01.05.2024 року о 16:08 год., ОСОБА_7 помер, безпосередньою причиною смерті якого являється набряк головного мозку та поліорганна недостатність.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 341 від 06.05.2024 встановлено, що за результатами проведеного амбулаторного комплексного судового психолого-психіатричного дослідження експертна комісія судових експертів-психіатрів дійшла висновків:

?ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому кримінального правопорушення, виявляв клінічні ознаки «Шизофренії, параноїдної, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

?На теперішній час підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також виявляє клінічні ознаки «Шизофренії, параноїдної, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

?Враховуючи клінічний перебіг наявного психічного розладу (часті загострення), відсутність критики до свого психічного сану, нерегулярність прийому підтримуючої терапії, непередбачуваність, імпульсивність поведінки, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_3 , за своїм психічним станом на теперішній час (дезорганізація психічної діяльності) становить суспільну небезпеку і потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92, ч.3 ст.94 КК України).

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто таємне умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 не заперечував проти застосування у відношенні його підзахисного примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

ОСОБА_3 не підтримав думку свого адвоката та законного представника, вважає що лікування йому не потрібне, він підлікувався амбулаторно та почуває себе добре.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріалі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 не був здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 341 від 06.05.2024 року, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 100, 174, 369-372, 395, 512, 513 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 31.03.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Повний текст ухвали оголосити 06.09.2024 року о 14.30 год. у залі судових засідань, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1