Справа № 488/2044/24
Номер провадження № 1-кп/488/271/24

У Х В А Л А

18.10.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючий, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.02.2019 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,- 16.06.2020 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 27.05.2022 звільнений по відбуттю покарання з Казанківської ВК Миколаївської області,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у тому, що він 04.03.2024 приблизно о 17:00 год., повторно, діючи в умовах воєнного стану, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в транспортному засобі «ВАЗ 21099», який належить ОСОБА_6 , який був зупинений ОСОБА_6 неподалік будинку АДРЕСА_2 , упевнившись у тому, що він діє непомітно для інших, таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Redmi» моделі «12C» вартістю 2833,33 грн., з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор клопотання обвинуваченого підтримав.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю у зв`язку із повним відшкодування обвинуваченим йому шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений зазначив суду, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінальних правопорушень для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 302,80 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 інкримінується крадіжка чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану та повторно, і такі його дії кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження за інкримінованим злочином, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне кримінальне провадження за № 0000264 від 26.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся, шкода обвинуваченим потерпілій особі відшкодована у повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст. 284, ст. 372, 615 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000264 від 26.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Redmi» моделі «12C», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому, як власнику.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1