Дата документу 11.11.2024Справа № 553/1448/24
Провадження № 1-в/554/212/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до суду із поданням в якому, з урахуванням доповнень, просила звільнити ОСОБА_5 , від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року. В обґрунтування зазначено, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024). Вказаним законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи розмір матеріальної шкоди, заподіяної засудженим, його дії підпадають під ознаки ст. 51 КУпАП, а тому є підстави застосувати п.13.ч.1 ст. 537 КПК України та ч.2 ст. 74 КК України.

В судовому засіданні представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити.

ОСОБА_5 та прокурор не заперечували проти задоволення подання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Згідно вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року, ОСОБА_5 03 лютого 2024 року завдав потерпілому матеріальної шкоди 332, 50 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначене також узгоджується з положеннями ч.1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, отже, поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Отже, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 3028 грн.

Отже, крадіжка майна у 2024 році вартістю до 3028 грн включно є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України чітко визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що станом на день вчинення кримінального правопорушення була завдала матеріальна шкода на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, і тому засудженого слід звільнити від призначеного судом покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року (епізод від 03.02.2024), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Керуючись ст.ст. 74 КК України, ст. 107, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2024 року (епізод від 03.02.2024) на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.11.2024 року об 11.55 год.

Суддя Октябрського районного

суду м.Полтави ОСОБА_1