Справа № 333/4789/23
Провадження № 1-кп/333/317/24
ВИРОК

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ташкенті (Узбекистан), громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 18.04.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.263 КК України до 120 годин громадських робіт;

2) 24.07.2024 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.389 КК України з урахуванням вимог ч.1 ст.71 та ст.72 КК України до 1 року 6 місяців 15 днів апробаційного нагляду, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року у денний час доби ОСОБА_5 , достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», а також «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю та їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись по вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі, діючи з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав шляхом привласнення знайдений згорток ізолюючої стрічки, в якому знаходився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця І, Список №2), маса якої склала 0,3945 г (в перерахунку на основу).

У подальшому, вказаний зіп-пакет ОСОБА_5 поклав до кишені штанів і таким чином почав його зберігати при собі без мети збуту до моменту його вилучення працівниками поліції.

В той же день, тобто 22.05.2023 року, ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції на блок-посту №9 за адресою: АДРЕСА_2 , де у період часу з 16 год. 21 хв. по 16 год. 28 хв. під час огляду місця події у останнього було вилучено зіп-пакет з психотропною речовиною, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, фактично визнав повністю. При цьому пояснив, що станом на травень 2023 року він періодично вживав наркотичні засоби та психотропні речовини, які переважно придбавав у формі «закладок» через відповідні групи у Телеграм-каналі.

22.05.2023 року зранку він вирішив придбати психотропну речовину «сіль», але фактично для того, щоб її просто знайти, тобто як пройти певний «квест».

В денний час того ж дня він замовив вказану психотропну речовину, оплатив її вартість на картку, яку йому зазначили у смс-повідомленні. Після чого, він отримав смс-повідомлення та фотознімком з координатами, де буде знаходиться придбана психотропна речовина, а саме: в 250-300 метрах від блок-поста, розташованого по АДРЕСА_2 .

Приблизно в 15-00 год. він поїхав у бік блок-посту на маршрутці, знайшов придбану речовину, яка знаходилася у ізольованому згортку та поклав її до кишені штанів і в такому вигляді він вирішив повертатися додому.

Десь о 16-00 год., проходячи блок-пост, його зупинили працівники поліції і запитали, чи у нього у володінні щось незаконне. На це він відповів, що є психотропна речовина і видав її працівникам поліції. Останні викликали слідчо-оперативну групу, яка приїхала та вилучила у нього цю речовину.

Придбавав він вказану речовину для того, щоб пройти «квест» її знаходження по «закладці». Планував приїхати додому, подзвонити своєму знайомому із поліції та видати її. Якби його не зупинили на блок-посту, він би не зупинився і не віддав би психотропну речовину працівникам поліції, які там чергували.

В Запорізькій філії громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» він не лікувався від наркотичної залежності, а для корегування своєї поведінки. На цей час наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає. У скоєному щиро розкаюється та запевняє суд, що він для себе зробив позитивні висновки і у подальшому такими протиправними діями займатися не буде.

Крім зазначених показань обвинуваченого, вважаю, що вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, або в листопаді 2022 року або весною 2023 року (точної дати вже не пам`ятає) після обіду він проїжджав через блок-пост по АДРЕСА_2 , де його зупинили працівники поліції і попрохали бути понятим, на що він погодився. Коли він підійшов безпосередньо до самого блок-посту, біля нього стояли декілька працівників поліції і молодий чоловік. На питання працівників поліції, чи мається заборонені предмети, вказаний молодий чоловік вийняв згорток і пояснив, що це його, інших пояснень не надав. Після цього, був складений протокол, який він підписав, разом із ним також під час вилучення знаходився інший понятий - чоловік;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що весною 2023 року (точної дати вже не пам`ятає) в денний час він проїжджав через блок-пост по АДРЕСА_2 , де його зупинили працівники поліції і попрохали бути понятим, на що він погодився. Коли він підійшов безпосередньо до самого блок-посту, біля нього стояли декілька працівників поліції і молодий чоловік. На землі на папері був якийсь згорток, який і вилучали працівники поліції. Молодий чоловік жодних пояснень щодо придбання цього згортка не надавав. Після цього, був складений протокол, який він підписав;

- даними протоколу огляду місця події від 22.05.2023 року (у період часу з 16 год. 21 хв. до 16 год. 28 хв.) за адресою: АДРЕСА_2 за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із використанням відеокамери «Panasonic» зі змінним носієм інформації, згідно яких у ОСОБА_5 (у кишені штанів) було виявлено та вилучено згорток ізолюючої стрічки, в якому знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що це психотропний засіб «сіль» і який він придбав для власного вживання. До протоколу обшуку як додаток доданий відеозапис, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на питання працівників поліції щодо зберігання заборонених предметів видає згорток ізолюючої стрічки;

- даними висновку експерта від 02.06.2023 року № СЕ-19/108-23/7675-НЗПРАП, згідно якого надана на експертизу кристалічна речовина білого колдьлору містить у своєму складі особливо небезпечні речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2піролідин-1іл-пентан-1он (PVP), маса якого складає 0,3945 г в перерахунку на основу;

- речовим доказом: особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено PVP, маса якого складає 0,3945 г в перерахунку на основу, вилученою у ОСОБА_5 .

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що кожен окремо та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

На думку суду під час судового розгляду було доведено винуватість ОСОБА_5 доказами, які у своїй сукупності свідчать, що обвинувачений незаконно придбав та зберігав без метою збуту особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що він мав у подальшому видати вказану психотропну речовину не підтверджується встановленими під час судового розгляду обставинами і відповідно не приймаються до уваги судом.

Так, ОСОБА_5 зазначив суду, що він не збирався видати PVP працівникам поліції, які чергували на блок-посту і через який він мав би проходити. І якби поліцейські його не зупинили і не задали питання щодо зберігання заборонених предметів, обвинувачений не видав би вказану психотропну речовину. Зазначене свідчить саме на умисел ОСОБА_5 на її зберігання і відсутні жодні докази того, що останній добровільно відмовився від скоєння кримінального правопорушення і видав згорток працівника поліції.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, суспільну небезпечність та характер скоєних злочинів (без застосування фізичного насильства, дії обвинуваченого не були направлені на поширення впливу наркоманії на мешканців м. Запоріжжя, зумовлені тяжкими наслідками для них), особу обвинуваченого: раніше судимий, має постійне місце мешкання, не одружений, не має на утриманні жодної особи, до затримання офіційно не працював, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України (так як останній 24.07.2024 року був засуджений Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя), суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо із застосуванням такого виду покарання як пробаційний нагляд.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підстави для застосування у даному випадку вимог ст.69 КК України та інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 956 грн. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/108-23/7675-НЗПРАП від 02.06.2023 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 зазначених витрат на користь держави.

Постановами слідчого від 23.05.2023 року та 07.06.2023 року СDR-диск з відеофайлом проведення огляду місця події від 22.05.2023 року та вміст сейф-пакету №3053307 визнані речовими доказами.

Згідно п.п.3, 7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується; документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Такими чином, вилучений у обвинуваченого зіп-пакет з психотропною речовиною, упакований у сейф-пакет №3053307 підлягає знищенню.

Згідно п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, враховуючи, що на оптичному СDR - диску з відеозаписом міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому він є документом, що необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України та з урахуванням приписів ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 24.07.2024 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Відповідно до ст.59-1 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- СDR-диск з відеофайлом проведення огляду місця події від 22.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вміст сейф-пакету №3053307 з особливо небезпечною психотропною речовиною, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1