Провадження № 1-кс/344/5798/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000124, внесеного 15 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 15 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, зокрема, із числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і вищевказаних осіб збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 10.04.2024 приблизно о 22 год 00 хв зустрівся з останнім в м. Коломия Івано-Франківської області та запропонував йому механізм перетину кордону із супроводом жителів Івано-Франківської ( ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ) та Чернівецької областей (невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особи) на ділянці кордону, що знаходиться в Чернівецькій області, після чого 25.04.2024 близько 15 год 00 хв, перебуваючи в м. Коломия Івано-Франківської області, під час зустрічі із ОСОБА_8 , провів останньому первинний інструктаж та надав йому поради і вказівки щодо порядку дій та поведінки задля незаконного перетину державного кордону України і після такого перетину, а також 02.05.2024 приблизно о 22 год 00 хв вказав ОСОБА_8 прибути 03.05.2024 о 07 год 20 хв до АЗС «Євро Нафта», яка знаходиться в АДРЕСА_1 , звідки останній за сприяння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, зокрема, із числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, в період часу приблизно з 15 год 30 хв по 22 год 00 хв 03.05.2024 потрапив до м. Герца Чернівецького району Чернівецької області, а в подальшому - після опівночі 04.05.2024 безпосередньо до ділянки державного кордону України, що знаходиться в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Чернівці), у зв`язку із чим ОСОБА_8 отримав реальну можливість незаконно пішки перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску в зоні відповідальності вказаного відділу прикордонної служби, надавши при цьому на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, зокрема, із числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, грошові кошти в сумі 11500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 456 074,30 грн.

Таким чином, у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

та інших невстановлених осіб на даний час досудовим розслідуванням осіб наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

31.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

31.07.2024 з метою зібрання доказів у межах кримінального провадження

та проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, проведено обшук тимчасового місця проживання ОСОБА_5 , що за адресою:

АДРЕСА_2 , та за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку за місцем тимчасового місця проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено речі, предмети та документи, які можуть бути доказом протиправної діяльності ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) із номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який вилучено та поміщено до спецпакету Державного бюро розслідувань №2002870.

Разом з цим, у ході проведення обшуку за місцем реєстрації

ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 600 доларів США, які поміщено до спецпакету Державного бюро розслідувань №31002097, паперовий згорток із речовиною рослинного походження, який поміщено до спецпакету Державного бюро розслідувань №S1002098, чотири предмети, схожі на набої, поміщено до спецпакету Державного бюро розслідувань №В1016505 та рушницю із маркуванням XF 7157-58.

Враховуючи вищевикладене, вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) із номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 600 доларів США є тимчасово вилученим майном.

У ході досудового розслідування встановлено, що за допомогою вилученого в ході обшуку мобільного телефону марки «Iphone» моделі «11 Pro» ОСОБА_5 використовував для пошуку осіб, які мають намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, а грошові кошти в сумі 600 доларів США ймовірно набуті злочинним шляхом.

Таким чином, здобуті відомості вказують на те, що грошові кошти в сумі 600 доларів США, які є власністю ОСОБА_5 , ймовірно набуті злочинним шляхом та мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro», містить ознаки речових доказів.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вищевказані речі та документи можуть містять відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що незабезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Прокурор та слідчий у судове засідання не прибули.

Слідчий до суду надав заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без його участі, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи вимоги частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 від 15 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

31.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31 липня 2024 року грошові кошти в сумі 600 доларів США, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) із номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , визнано речовим доказом по матеріалах кримінального провадження 0000124 від 15 квітня 2024 року.

Також слідчий суддя враховує те, що 31.07.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Встановлено, що слідчий звернулася з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що дані речі в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучені 31.07.2024 в ході проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді належне на праві власності ОСОБА_5 майно, а саме: грошові кошти в сумі 600 доларів США, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) із номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1