Справа № 361/9964/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2262/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ніжина Чернігівської області, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 09 листопада 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 18 серпня 2021 року приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 звернув увагу на планшет марки «Lenovo Tab V10 HD 10 32» та ноутбук марки «НР 250 G5 15,6-4/1/6/4/500/hd », належні ОСОБА_10 , які знаходились на столі, після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, а саме 18 серпня 2021 року, перебуваючи за зазначеною адресою близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 , таємно викрав зазначений вище планшет та ноутбук, загальною вартістю 10 999,10 грн.

У подальшому ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись цим майном на власний розсуд, чим завдав своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_10 на суму 10 999,10 грн.

Крім того, 17 вересня 2021 року приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_4 у під`їзді № 1 на 9 поверсі, де звернув свою увагу на велосипед марки «Premier» чорного кольору із наклейками на рамі блакитного кольору, який знаходився у коридорі поблизу однієї із квартир. У цей час, у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення цього велосипеда.

Того ж дня, а саме 17 вересня 2021 року приблизно о 18 год. 25 хв. ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до цього велосипеда, належному ОСОБА_11 , та повторно таємно його викрав, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись цим майном на власний розсуд та, таким чином завдав своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_11 на суму 4 365,20 грн.

Крім того, 15 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 35 хв. ОСОБА_7 перебував у приміщенні торгової зали магазину «Новус», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , після чого, направляючись до виходу, він звернув свою увагу на велосипед, належний ОСОБА_12 , який знаходився біля стіни в тамбурі магазину, та у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, шляхом вільного доступу, підійшов до стіни, біля якої знаходився велосипед спортивного типу марки «FOCUS» моделі «ARRIBA», червоно-чорного кольору вартістю 14 133,33 грн, належний потерпілому ОСОБА_12 , відвів його від стіни на відстань близько 1,5 м, після чого сів на нього та поїхав через паркувальний майданчик в напрямку перехрестя вулиці Київська та Короленка, тим самим його викрав.

Після чого ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись цим майном на власний розсуд та, обернувши його на свою користь, таким чином завдав своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_12 на суму 14 133,33 грн.

Крім того, 22 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 241, звернув свою увагу на вітрину із продуктовими товарами та алкогольними напоями, належні ТОВ «Сільпо-Фуд», після чого у ОСОБА_7 виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, а саме 22 жовтня 2022 року приблизно о 14 год. 47 хв. ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини із продуктовими товарами та алкогольними напоями, та повторно таємно шляхом вільного доступу здійснив крадіжку майна, належного ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: горілка «Nemiroff чорна особлива» у кількості 2 шт. вартістю 54,88 грн (без ПДВ), сосиски з сиром «Ятрань» у кількості 1 шт. вартістю 78,79 грн (без ПДВ), приправу «Winiary 10 овочів» у кількості 1 шт. вартістю 15,20 грн (без ПДВ), напій марки «Revo» у кількості 3 шт. вартістю 100,78 грн (без ПДВ), ковбаси домашньої копченої масою 0,472 г вартістю 99,69 грн (без ПДВ), масло «Селянське солодко-вершкове екстра 82%» у кількості 1 шт. вартістю 72,77 грн (без ПДВ), шоколад молочний «Milka» з білим пористим шоколадом у кількості 1 шт. вартістю 41,60 грн (без ПДВ).

У подальшому ОСОБА_7 направився до виходу з магазину «Сільпо», маючи намір пройти повз розрахункові каси, не розплатившись за товар, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був зупинений співробітником служби безпеки магазину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 намагався завдати ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на загальну суму 499,79 грн (без ПДВ).

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року остаточне покарання визначено ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення з 14 грудня 2022 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у провадженні на загальну суму 866 (вісімсот шістдесят шість) гривень 34 коп. стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_13 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2023 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 1 85 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим, призначеним попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021 остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

За ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.?

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі та дослідити в ході апеляційного розгляду характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в суді.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2023 стосовно ОСОБА_7 є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше судимий Броварським міськрайонним суду Київської області від 09.11.2021, відповідно до якого йому призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком па 1 рік.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 185 КК України, 18.08.2021 та 17.09.2021, тобто до ухвалення вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, були вчинені 15.10.2022 та 22.10.2022, тобто після ухвалення вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2022.

Отже, за таких обставин, суд першої інстанції мав би призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, призначити покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.1 1.2021. Після чого, призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, призначити покарання за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а потім призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021.

Також прокурор звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не застосував закон, який підлягає застосуванню, тобто ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, Броварським міськрайонним судом Київської області в оскаржуваному вироку ст. 72 КК України не застосовано, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та може викликати неоднозначне тлумачення змісту вказаного вироку адже, призначивши ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі та застосувавши часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, судом частково приєднано покарання у виді 1 року обмеження волі, однак суд у резолютивній частині вироку, не вказав, чим він керувався при визначенні і приєднанні саме 1 року обмеження волі, таким чином, судом першої інстанції не було застосовано закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відтак, на думку прокурора, незастосування судом правил призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та, відповідно, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 , свідчить про призначення покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

В свою чергу, не погоджуючисьз вироком суду першої інстанції, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_14 також подав апеляційну скаргу.

Прохальна та описова частини апеляційної скарги прокурора ОСОБА_15 аналогічна за змістом апеляційної скарги прокурора ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг та поклався на розсуд суду,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильними, обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не досліджувалися судом за згодою учасників судового провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинених обвинуваченим дій та їх правова кваліфікація, а також доведеність його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для перегляду судового рішення поза межами поданої прокурорами апеляційних скарг, тим більше, що вирок суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, а дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі висловив свою незгоду з вироком суду у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального праовопрушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тобто в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, тому колегія суддів перевіряє оскаржуваний вирок в цій частині.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведені положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Під неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Засадами ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В свою чергу, ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до абз. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, відповідно до якого останньому призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив 18.08.2021 та 17.09.2021, тобто до ухвалення вироку Броварського міськрайонного суду Київської області.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненні ОСОБА_7 15.10.2022 та 22.10.2022, тобто після ухвалення вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку ОСОБА_7 необхідно було призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а в подальшому призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021. Крім того, призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, та призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021.

Однак, наведені вище обставини залишились поза увагою суду першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, як про це вірно зазначено прокурорами в апеляційних скаргах.

Також колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апеляційних скарг прокурорів про неправильне застосування закону України про кримінальному відповідальність, а саме не застосуванням в оскаржуваному вироку положень ст. 72 КК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Відповідно до абз. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань здійснюється за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі та застосувавши часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2021, судом частково приєднано покарання у виді 1 року обмеження волі.

Разом з тим, у резолютивній частині оскаржуваного вироку суд не зазначив, зокрема чим він керувався при визначенні і приєднанні саме 1 року обмеження волі, що свідчить про незастосування закону, який підлягає застосуванню, тобто неправильно застосував закону України про кримінальному відповідальність.

Відтак, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи прокурора про те, що незастосуванням судом правил призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та, відповідно, ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченого ОСОБА_7 , свідчить про призначення покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи викладене, доводи прокурорів щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідність при призначенні покарання ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають до задоволення, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частини нового вироку.

Керуючись ст.ст. 615, 404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_13 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_15 - задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим, призначеним попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року остаточно призначити покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

За ч. 4 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4