Провадження № 1-кс/638/3024/24
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001190 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт, шляхом заборони права, володіння, користування та розпорядження, наступним майном, що виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 04.09.2024, а саме легковий автомобіль «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору та легковий автомобіль «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору.

З матеріалів клопотання вбачається, що, в провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001190, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.09.2024 о 20:17 до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби « НОМЕР_5 » про те, що 04.09.2024 о 20:17 поблизу вул. Харківської, що у м. Ізюм Харківської області сталось зіткнення транспортного засобу «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з транспортним засобом «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч, перелому вилицевої кістки праворуч, правобічної гематоми зліва, струсу головного мозку.

В період часу з 22 годин 05 хвилин по 23 годину 30 хвилин 04.09.2024 року т.в.о. слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події ДТП на автодорозі поблизу вул. Харківської, що у м. Ізюм Харківської області, де було виявлено легковий автомобіль «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору та легковий автомобіль «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору з пошкодженнями характерними для ДТП, які по закінченню огляду було вилучено до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75).

05.09.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами виявлених та вилучених в ході огляду місця події від 04.09.2024 легкового автомобілю «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору та легкового автомобілю «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору.

Прокурор, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, подав заяву з проханням розглянути клопотання у його відсутність.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначенихст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001190, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.09.2024 о 20:17 до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби « НОМЕР_5 » про те, що 04.09.2024 о 20:17 поблизу вул. Харківської, що у м. Ізюм Харківської області сталось зіткнення транспортного засобу «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з транспортним засобом «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_7 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи праворуч, перелому вилицевої кістки праворуч, правобічної гематоми зліва, струсу головного мозку.

В період часу з 22 годин 05 хвилин по 23 годину 30 хвилин 04.09.2024 року т.в.о. слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події ДТП на автодорозі поблизу вул. Харківської, що у м. Ізюм Харківської області, де було виявлено легковий автомобіль «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору та легковий автомобіль «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору з пошкодженнями характерними для ДТП, які по закінченню огляду було вилучено до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75).

05.09.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами виявлених та вилучених в ході огляду місця події від 04.09.2024 легкового автомобілю «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору та легкового автомобілю «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору..

У суду є достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації.

Вказаний предмет має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнаний речовим доказом та може сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст.ст.236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001190 від 05.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони права, володіння, користування та розпорядження, наступним майном, що виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 04.09.2024, а саме:

-легковий автомобіль «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , чорного кольору;

-легковий автомобіль «Fiat Uno 75», д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова/рами): НОМЕР_4 , білого кольору.

Місцем зберігання вилученого майна визначити Ізюмське РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1