У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 25.02.2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 25.02.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 301 КК України.

У судовому засіданні, що відбувалось 11.11.2024 р., суд продовжив дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. ч. 1, 3 ст. 301 КК України, та продовжують існувати ризики, визначені у попередній ухвалі суду, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказують обставини, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за злочин, один з яких є особливо тяжким та покарання за вчинення якого становить від 7 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, а також здійснювати дії, направлені на переховування від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені ст. 2 КПК України. Обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, в яких містяться документи із анкетними даними свідків та потерпілих, місце їх проживання. При цьому, під час розгляду кримінального провадження обвинувачений неодноразово розміщував публікації у соціальних мережах щодо свідків, представника потерпілої, сторони обвинувачення з метою здійснення тиску на останніх, у тому числі розміщуючи фотокартки приватного характеру. Водночас, адміністрацією ДУ «Київський слідчий ізолятор» під час обшуку у камерному приміщенні, в якому утримується обвинувачений, у січні 2024 року у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон, що свідчить про наявні можливість та намір обвинуваченого впливати на свідків та потерпілих. Зазначається, що ОСОБА_4 в іншому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що вказує на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, якщо до нього не буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначив, що перебуваючи на умовах запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинувачений його порушив, у зв`язку із чим судом було змінено останньому запобіжний захід на тримання під вартою. Тому, прокурор просить суд продовжити тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати до обвинуваченого менш обтяжливий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту. Захисник зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, вже тривалий час перебуває під вартою, що у своїй сукупності вказує на можливість застосування відносно обвинуваченого нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заслухавши думки учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, кримінальне провадження в частині пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст. 301 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 301 КК України, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Суд також визнає доведеним та таким, що продовжує існувати, ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 під час виконання вимог ст. 290 КПК України стали відомими анкетні та контактні відомості потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, кримінальне провадження за даних обставин перебуває на розгляді Вишгородського районного суду Київської області. Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.02.2018 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При прийнятті рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на розгляді Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, рішення по суті якого судом не прийнято, обвинувачений не одружений, постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , має доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює волонтерську діяльність, позитивно охарактеризований відповідно до численних подяк, наданих захисником обвинуваченого в попередньому судовому засіданні, та які перебувають в матеріалах провадження, мати обвинуваченого ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, обвинувачений має вищу освіту та кваліфікацію лікаря, що у своїй сукупності вказує на наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Водночас, на переконання суду, із врахуванням допущених раніше обвинуваченим порушень покладених на нього процесуальних обов`язків на умовах запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку із чим обвинуваченому було змінено запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою на підставі ухвали суду від 10.11.2023 р., наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не нівелює та не зменшує ризики, встановлені судом під час розгляду клопотання прокурора, та зазначене у своїй сукупності вказує на неможливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду шляхом застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Зокрема, під час судового розгляду кримінального провадження, судом було надано дозвіл обвинуваченому ОСОБА_4 на залишення житла з метою відвідування закладів охорони здоров`я на 04.04.2023 р., 11.04.2023 р., 05.05.2023 р., 08.05.2023 р., 12.05.2023 р., 09.06.2023 р., 30.06.2023 р., 21.07.2023 р., 09.08.2023 р., 16.08.2023 р., 22.08.2023 р. із врахуванням часу, необхідного для того, аби доїхати/дійти до вказаного медичного закладу та повернутись від лікаря до місця свого проживання, вказаного в ухвалі суду, у цей же день відповідно із зобов`язанням обвинуваченого ОСОБА_9 надати до суду документи, підтверджуючі факт відвідування вказаного лікаря у вказаний день та час. Обвинувачений у подальшому скеровував до суду підтверджуючі документи, які вказували на відвідування ним лікувальних закладів. Однак, як вбачається із відомостей електронного моніторингу, які містяться на флеш накопичувачі, наданому прокурором (папки «ОСОБА_11», «ОСОБА_11 2 (2)»), за вказані вище дати, обвинувачений ОСОБА_4 відхилявся від маршрутів слідування, відвідуючи у цей час інші райони міста Києва, які географічно є віддаленими відносно лікувальних закладів, дозвіл на відвідування яких було надано судом, та місця проживання самого обвинуваченого. Крім того, відповідно до відомостей, які були подані прокурором у судовому засіданні 10.11.2023 р. (папка «ОСОБА_11 2(2)»), свідчать про те, що 11.01.2023 р., коли обвинувачений ОСОБА_4 повинен був відвідати судове засідання, призначене у Вишгородському районному суді Київської області о 14 год. 40 хв., останній з 10 год. 00 хв. перебував у с. Нижня Дубечня Вишгородського району Київської області, після чого, відвідавши м. Вишгород, перебував на території Солом`янського, Шевченківського, Печерського району міста Києва протягом тривалого часу, на що обвинуваченим не було отримано відповідного дозволу з боку прокурора або суду. Аналогічні факти допущених порушень з боку обвинуваченого ОСОБА_4 умов застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зафіксовані за 15.03.2023 р., коли обвинувачений повинен був перебувати у приміщенні Вишгородського районного суду міста Києва у судовому засіданні, призначеному на 14 год. 10 хв. Натомість - обвинувачений ОСОБА_4 без відповідного дозволу суду або прокурора, починаючи з 12 год. 00 хв. перебував у с. Нижня Дубечня Вишгородського району, після чого, відвідавши м. Вишгород, перебував на території Оболонського району міста Києва протягом тривалого часу, хоча квартира обвинуваченого, де він повинен був перебувати на умовах запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, розташована на території Дарницького району міста Києва. Крім того, як слідує із наданої прокурором копії Журналу судового засідання Вишгородського районного суду за 15.03.2023 р., в судове засідання учасники не з`явились. Подібні факти допущених порушень з боку обвинуваченого ОСОБА_4 умов застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зафіксовані за 28.04.2023 р., коли обвинувачений повинен був перебувати у приміщенні Вишгородського районного суду міста Києва у судовому засіданні, призначеному на 10 год. 30 хв. Натомість - обвинувачений, відвідавши м. Вишгород, у подальшому перебував з 13 год. 00 хв. у с. Нижня Дубечня Вишгородського району, а потім протягом тривалого часу перебував на території Солом`янського, Шевченківського, Печерського району міста Києва, також без відповідного дозволу прокурора або суду. Крім того, відповідно до Журналу судового засідання за 28.04.2023 р. в судове засідання учасники процесу не прибули. Крім того, відповідно до рапорту старшого дільничного офіцера поліції від 05.09.2023 р., було встановлено факт порушення обвинуваченим ОСОБА_4 умов запобіжного заходу, оскільки обвинувачений на час перевірки перебував біля під`їзду будинку, а не у житловій квартирі АДРЕСА_2 , де мав знаходитись на умовах застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також, 10.10.2023 р., коли обвинувачений повинен був перебувати в судовому засіданні у Вишгородському районному суді Київської області о 14 год. 00 хв., натомість - оминувши м. Вишгород, обвинувачений перебував у межах с. Лебедівка Вишгородського району, починаючи з 13 год. 00 хв., після чого відвідавши м. Вишгород, обвинувачений перебував на території Бучанського району Київської області у с. Мощун, починаючи з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., на що обвинуваченим не було отримано відповідного дозволу від прокурора або суду. Крім того, відповідно до копії Журналу судового засідання за 10.10.2023 р., в судове засідання учасники не прибули. Крім того, з наданих прокурором до суду відомостей, які маються в матеріалах справи, вбачається, що обвинувачений без дозволу суду та відповідно - свідків, потерпілих, робив фотографії зазначених осіб, які у подальшому публікував на своїй сторінці у соціальній мережі Фейсбук. У тому числі, зазначені обставини виявлені відносно свідка, стосовно якого на досудовому розслідуванні вживались заходи безпеки. А також, обвинувачений ОСОБА_4 в соціальній мережі робив оціночні дописи стосовно обставин та учасників даного кримінального провадження, в яких публікував образливі коментарі, адресовані потерпілим, представникові потерпілої та вже допитаним свідкам, що у сукупності розцінюється судом, як опосередкований негативний вплив з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Суд звертає увагу на те, що обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не заперечувались обставини здійснення ним відповідних публікацій на своїй сторінці у Фейсбуці, роздруківки яких подав прокурор до суду, та які маються в матеріалах провадження, а також обставини відвідування ним АДРЕСА_3 .

У зв`язку із викладеним, суд приходить до переконання, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом та перелічених в ухвалі суду.

Підстав для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 301 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали - до 09 січня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3

Оголосити перерву в судовому розгляді та визначити наступні дати слухання справи:

16.12.2024 р. на 16 год. 30 хв.,

03.01.2025 р. на 15 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1